40 



blir den oloslis: i Syror," och ?ynes ofverga till 

 följande oxidaiions-grad. Det samma sker då den 

 glödgas i öppna karl, hvarvid den 8;er ifrån sig 

 vat:en och blir, i mon som heitan okes, gjl, 

 brandgul, samt slutligen mörkt cinoberrod, hvar- 

 efter dessa fårgor under afsvalning i omv'åQd ord- 

 ning försvinna, så att den glödgade csidea endast 

 behäller en klar citrongul får^:. 



For ofrigt bor jag anmärka, att de omstån- 

 cigherer, scm bufvudsakligast caradterisera denne 

 oxid fråa den följande, åro, att den med saltsyra 

 ^er etc nygtigt salt, som icke falles hvarken af 

 coaceniicrad saltsyra, eller genom upokokning och 

 ?om med allt detta icke eller foråaarar en neutral 

 utclösnip.e af saltsvrad euld-oxid. 



Gul Trnn-cxid. Den tenn-oxii, som fas ca. 

 tenn behandlas med salpetersyra, och som dä 

 faller sig, år til] fåreen hvit, och behåller, såsom 

 jag i en föregående afnandling anmärkt, caktadt 

 all tvåttinng, sin egenskap att reagera på lakmus- 

 papper såsom syra. Under torrkning blir de» 

 hälft genomskinlig, gulakrig och hård; i glodg- 

 Bing blir den vid en hcgre temperatur morkbraa 

 och efter afsralning halmgul, hyilkea färg, genoiu 

 lifaing till iint pulver, nästan alldeles försvinner. 



En portion med salpetersyra erhållen, tvät- 

 tad men ej torrkad, tenn-oxid ofvergjots i en fla- 

 ska med concentrerad saltsyra , och digererades 

 dermed i lindrig vårme. Syran färgades gul, men 

 oxiden forblef till största delen olöst. Då prop- 

 pen efter 12 timmar urtogs, utstöttes litet syrsatt 

 saltsyre^as med en r-nga explosion. Den gula 

 ånnu råkande syran afhålldes, lirec vatten påslogs, 

 och afnålldes åter efter en liten stund, h varefter 

 rytt vajtten pizjots, af hvilket den förut olösta 

 mkiiaiB i cgoab-icket upplöste». Lösningen hads 



