t 



54 



jord innehålla 8 , 3 d. syre öch 300 d. tenn- 

 oxid 65, 4 d. 



Föreningen af fenn-oxid med kolsyrad baryt- 

 jord behöll i den strängaste glodgning sin gula fårg, 

 förmodligen deraf att. kolsyran hos baryrjorden hin- 

 drade den verkan emellan jorden och oxiden, genom 

 hvilken den sednare reduceras till hvit. Men på de 

 stållen der den kom i contact med kol hvitbråndés 

 den iått. 



Kalkvatten gaf med tenn-oxidens uplosning 

 i kali en med den foregående lika beskaffad fäll- 

 ning, som i torkning kolsyranes, men som vid 

 strängare glodgning ganska lått förlorade sin gula 

 fårg och blef hvit. 



Föreningen af tenn -oxid med kali, nyttjad 

 såsom fållningsmedel for åtskilliga metall - uplos- 

 ningar, åstadkom följande reactioner. 



I salpeter-syrad bly-oxid bildades en hvit fällning, 

 som i bränning förlorade vatten och blef halmgul. 



1 saltsyfati kobolt- oxid en blåagtig fällning, 

 som tvättad med kokande vatten blef blekröd och 

 i torkning mörkbrun, samt halfglasig. Rifven till 

 pulver antog den liffårg. Lindrigt upglodgad för- 

 lorade den vatten, blef svart, och gaf, då den refs 

 mot papper, ett umbrafårgadt strek. I den strån- 

 gaste hvitglodnings-hetta blef den ljusblå, och gaf 

 ett ljusblått pulfver som icke blef ljusare af pul- 

 verisering. 



I salpeter 'Syrad koppar-oxid en blekgrön fäll- 

 ning, som efter torkning var glasig och måttadt 

 grön. Blef i bränning svart, och gaf, då den refs 

 på papper, ett grönaktigt brunt pulver. 



I svafvel" syrad mangan-^oxidid en hvit fällning, 

 som efter hand blef brun i luften. 



I svnfvsl' syrad jevn-oxidiil en hvit fällning, 

 som i luften genomgeck jern - oxidulens vanliga 

 syrsåttnings-phenomen, blef blå, grön och slutligen 



