184 



radical mot I volum syre, emedan så år forhål- 

 landet med våte, och emedan samma beståmda 

 proportions-forhållande råder emellan de qvanti- 

 teter svafvel och syre, som upptagas af alla hit- 

 tills undersökta metaller i deras sulphureta, och i 

 d,en syrsåttningsgrad, som år starkaste ba^en, Der- 

 af följer klart att, då svafvelbunden våtgas råkar 

 en gasformig saltbasis, så förena de sig en volum 

 af hvardera af de brännbara radicalerna med ^ 

 volum af syret, eller som forsoken utvisa, så att 

 våtet deri år till syret i samma förhållande som i 

 vatten; deremot, i fall mitt anförda forsåk på hj- 

 drotellur-kali år riktigt, så måste telluren förena 

 sig med dubbla volumen våte och den tellurbund- 

 na våtgasen, tråffad af en gasformig saltbasis, for- 

 enas till en volum tellur med 2 volumer af salt- 

 basens radical, och 2 volumer våte med i volum 

 syre. Men försoken på phosphorbunden, arsenik- 

 bunden och kolbunden våtgas bevisa, att om någon, 

 af dessa gaser skulle presenteras en gasformig salt- 

 basis af lika volum, så innehåller arsenikbunden 

 och phosphorbunden våtgas i gr. och kolbunden 

 våtgas 2 gr. mer våte, ån saltbasens syre behofde 

 upptaga, for att dermed gifva vatten, och denna 

 volum, som i fall att en förening skulle ske,! 

 måste afskiljas^i isolerad form, motarbetar forenin- ' 

 gen. Orsaicerna hvarfore dessa föreningar med 

 våtet icke hafva egenskaper af syror ligger der-' 

 före deri, att de innehålla våtet i en sådan pro--! 

 portion, att, då de brännbara radicalerna samman- 

 komma i det vederbörliga förhållandet, blir syret 

 i saltbasen till våtet i gasen i ett oriktigt förhål- 

 lande, som icke tillåter förening, eller omvåndt. 



Vi komma nu till sådana metaller, som bilda 

 endast saltbaser, och som, då de någon gång för- 

 enas med andra saltbaser^ göra det i en sådan 



