189 



sets reduölonskraft icke skulle förändra resultatet 

 af kalits åverkan, så fann jag likväl, redan efter 

 i timma glaset inuti ofverdraget med en skon 

 glänsande förgyllning. En stor del af den fällda 

 massan var ännu grön, och den delen af vätskan 

 som klarnat, syntes vara en grön upplösning, till 

 åfventyrs af oxidulen i det ofverskjutande kalit. 

 Efter några timar voro alla sporr af guld-oxidul 

 forsvunna, fällningen var svartbrun , blandad 

 irie*J en myckenhet metalliska guldflingor, och 

 vätskan var färglös. Den bruna fällningen ofver- 

 gjuten med saltsyra, lemnade en ej obetydlig por. 

 tion guld-oxid, återstoden var metalliskt guld. 



En omständighet som jag dervid anmärkte 



var, att glaset som på insidan blifvit forgyldt, i 



genomseende var gråsgront. På ett annat glas 



i der purpura mineralis hade blifvit bildad, satte 



; sig en dylik förgyllning, som sedd från dagen 



var fullt lik den nyssnåmda, men var i genom- 



! seende purpurröd. I ånnu ett annat glas der 



I dagsljuset åstadkommit en dylik förgyllning, ge- 



1 horn decomposition af en neutral guldsolution, 



|l 'kunde man vid genomseende icke mårka teckea 



|i till fårg, åt ven som all får g försvann då den for- 



:, gyllda glasskårfvan glödgades. Inneslöt guld* 



hinnan någon del odecomponerad oxid eller oxi- 



dul, hvaraf dess fårg förorsakades? 



Detta forsok synes bevisa, att guld-oxidulen 

 kan existera for sig sjelf, och att den i detta till- 

 stånd av e"tt mörkgrönt pulver, som likväl snart 

 sönderdelas till guld och till guld-oxidul. Likväl 

 har jag skål att tro guld-oxidulen aga någon stör- 

 re varaktighet ån i mitt forsok, emedan det cau- 

 stika alkali, som till dess afskiljande nyttjades, 

 ånnu innehöll en ringa portion af dea alkohol 

 som till dess renande blifvit nyttjad, h vilket lätt 



