-212 



nobern, (den starkaste föreningen emellan svafvel 

 och qvicksilfver), oaktadt denna större tråndskaps. 

 grad emellan beståndsdelarna, stämpeln af ett bi- 

 sulphuretum, lika val som musivguldet. Det 

 samma skulle man åfven kunna såga om svafvel- 

 bunden zink (Blende), hvilken åtskilliga kemi- 

 ster anse for en svafvelbunden oxid. Jag har lik- 

 väl erhållit den, i form af ett gult pulver, dl 

 zinkfilspån upphettades med cinober, h varvid mas- 

 san detonerade och blef svart samt qvicksilfvet 

 afdistillerades. Den var nu en förening af båda 

 metallernas sulfureta, som i en högre temperatur 

 sönderdelades i cinober som sublimerades, och 

 halmgult blende som blef qvar. Svaflets frånd- 

 skap till guld och platina år så svag, att maa 

 icke kan såga med någon slags säkerhet mot hvil- 

 ken syrsåttningsgrad deras starkaste svafvelbind- 

 ningsgrad svarar, och det år dessutom af låran om 

 bestämda proportioner klart, att de svafvelfårenin«i 

 gar, som erhållas då deras oxid-salter decompone- 

 ras med svafvelbunden våtgas, måste innehålla 

 dubbelt så mycket svafvel, som det syre metal- 

 len förlorat genom reduction af våtet. Lika sä 

 måste det förhålla sig med de svafvelforenin-i 

 gar, som erhållas då oxidulsalterna decompone- 

 ras nrled hydrothyonalkali, och hvilka det frani» 

 deles skall blifva intressant att låra kanna. | 



Manganr föreningar med syre, 



I den analys af tackjern, hvilken jag i 3 

 af Afhandlingar i Fysik, Kemi och Mineralogié 

 beskrifvit , har jag tillika anfört ett fårsåk tin| 

 mangan-oxidens analys, sådan denne oxid fås ge-'| 

 nom glådgning af salpetersyrad mangan -oxid, 

 100 d. metall hade dervid fårtandladt sig till 

 142,16 d. STäit o^cid. 



