215 



. JoiHN, som gifvit oss en utförlig beskrifning 

 om mangan-me«allen, dess oxider och salter, er- 

 höll af en portion, neutral svafvelsjrad manoan- 

 Oxidul, vunnen genom upplösning af metallisk 

 mangan i utspådd svafvelsjra ("), 46.48 d. man- 

 gan-oxidul , samt I48'5 d. svafveUyrad baryt. 

 Deri finnas 50,93 d. svafvelsyva, hvaiaf 100 d. 

 alltså neutralisera 91,28 d. mangan-oxidul. Desse 

 måste, efier det vanliga proportions- forhållandet 

 emellan syrans qvantitet och syets i den basis 

 hvaraf hon måttas, innehålla 19,96 d. syre, man- 

 gan-oxidulen innehåller således emot 100 d. me- 

 tall 28 d. syre. Vi se deraf att den i oxiden 

 upptagit i-j gång så mycket syre som i oxidulen, 

 ty 2 8X^l| = 42. John fann i ett forsok på oxi- 

 den att joo d. metall hade upptagit 42 d. syre. 

 Han fann vidare att 100 d. metall bildade med 

 15 d, syre en grön syrsåttningFgrad, som lostes af 

 syror med utveckling af våtgas, och som af kol- 

 syregas förvandlades till kolsyrad oxidul , under 

 det en del af gasen desoxiderades till syrsatt kol- 

 gas. Genom möjligheten af en ringa oxidering i 

 John's forsok år det troligt att syrets qvantitet 

 i denna gröna oxid år egentligen endast 14, eller 

 I hälften mot i oxidulen. 



Till dessa syrsåttningsgrader kunna vi kan- 

 ske ånnu lågga tvenne, en lågre ån den gröna 

 och en högre ån den svarta. Den lågre synes bil- 

 das då mangan -metallen sönderfaller i ett illa 

 |korrkadt glas. Redan Bkrgman omtalar den och 

 jjag har haft tillfalla att besanna hans erfrirenhet. 

 lEn half uns mangan metall som cfver eit år Itgat 

 innesluten i ett korrkadt glaskärl, ianns efttr den- 



(_*) Journal der Chemie, Physique und Miasralo^ie , J B. Sé 

 4J». 4 U. s. 4j(, £ölj. 



