att mineralet från Zimapan håller vanadinsyra 

 och icke chromsyra är gjord af Professor Wöhler 

 i Berlin. 



Det återstår ännu att bestämma i hvad form 

 och till hvad myckenhet vanadin förekommer i 

 Tabergs jernmalm. 



Sefström har i dess af handling *) så utför- 

 ligt beskrifvit huru vanadinsyra erhålles ur färsk- 

 slaggen efter Tabergs-tackjern, äfvensom hvil- 

 ka försigtighetsmått som böra iakttagas för att 

 erhålla vanadinsyran fri från lerjord, zirkonjord 

 och phosphorsyra, som envist vidhänga den, att 

 jag hänvisar till hans afliandling. Men vanadin- 

 syran håller ännu envisare än någon af dessa, 

 betydliga portioner af kiselsyra , som, i förening 

 dermed, är löslig i syror och alkalier, och som, 

 då den någon gång genom dessas medverkan af- 

 skiljes, är i samma tillstånd af löslighet under 

 uttvättning, som den kiseljord, hvilken vatten 

 utfäller ur fluorkisel. Det gifves ingen annan 

 method att fullkomligt afskilja kiseljorden än att 

 lösa vanadinsyran i concentrerad svafvelsyra, till- 

 sätta till denna lösning fluorvätesyra, samt af- 

 dunsta först denna med kiseljorden, och sedan vid 

 en ännu högre temperatur sjelfva svafvelsyran. 



/. Vanadin i reducerad form. 



Dä man försöker att reducera vanadinsyra i 

 en koldegel i en åttabläst äsja, så inträffar der- 



har Del Rio bifogat några noter och anmärkningar, 

 bland hvilka en hörer till det chromsyrade blyet 

 från Zimapan , som han uppger vara ett basiskt salt, 

 suchromato, emedan det håller blott hälften så myc- 

 ket chromsyra som det siberiska. 

 *) Kongl. Vetenskaps- Acad. Handlingar i83o, p. 255. 



