i3 



man vanadinoxidhydiat torka i öppen luft, hvar- 

 efter det i ett täppt och föga rymligt kärl di- 

 gercras med sa mycket vatten, att kärlet deraf 

 är fullt. Dervid fås en grön upplösning, som 

 är så concentrerad att den är ogenomskin- 

 lig. Den afsilas och afdunstas i lufttomt rum, 

 hvarvid den lemnar en svart, sprucken, icke 

 det minsta kristallinisk återstod, som är ånyo 

 fullkoinligt löslig i vatten. Det andra sättet är 

 att blanda lösningen af ett fullt neutralt salt med 

 vanadinoxid till basis med lösningen af ett neu- 

 tralt vanadinsyradt salt. Man får dervid en grön 

 fällning, och vätskan blir mörkgrön. Fällningen 

 uppkommer deraf att föreningen är mycket svår- 

 löslig i ett salthaltigt vatten och det mesta af det 

 upplösta kan utfällas, då salmiak upplöses i vät- 

 skan. En upplösning af deiuia förening i vat- 

 ten, så utspädd att den är genomskinlig, haren 

 ganska vacker gräsgrön färg. Den är olöslig i 

 vattenfri alkohol, men alkohol af 0.86 färgar 

 sig deraf gröji. En ringa tillsats af alkali gör 

 färgen litet djupare, utan att förstöra den gröna 

 föreningen, af mera alkali uppkommer en brun 

 fällning, och vätskan ]jlir brungul af eldfast al- 

 kali och färglös af caustik ammoniak. Dessa för- 

 ändringar ske icke ögonblickligt, kolsyrade alka- 

 lier i öfverskott sönderdela den först med till- 

 hjelp af värme, hvarvid vätskan blir brun. — 

 Denna förening är smältbar; den fås då i d. 

 suboxid noga blandas och sammansmältes med 

 6 delar vanadinsyra. Den smälta massan är grön 

 och dess pulver löser sig småningom i vatten 

 till en ogenomskinligt grön vätska. 



Cs Tväfaldt vanadinsyrml 'vanadmoxid fås 

 då ett neutralt vanadinoxidsalt fidles med tväfaldt 

 vanadinsyradt alkah. Denna förening förhåller 



