i4 



sig nära likt den föregående, den har i solid 

 form samma färg, men i upplöst form drager 

 den mer i gulgrönt; den är tröglöstare i vatten 

 och fälles fullständigare af salmiak. 



d. Orangefärgad 'vanadinsjrad 'vanadinoxid 

 uppkommer då upplösningar af de föregående 

 träffas af luften, hvarunder syre uppsupes, fär- 

 gen öf'C^ergår småningom från grönt till gult och 

 slutligen till orange. Är lösningen mycket ut- 

 spädd, så bildas vanadinsyra, men om den hål- 

 ler öfver en procent af sin vigt upplöst, så upp- 

 kommer denna förening, som, vid afdunstning i 

 lindrig värme , lemnar en ringa kristalliserad mas- 

 sa i svagt gulaktiga kristaller, som åter lösas 

 med orangefärg i vatten och som vid upphett- 

 ning afgifva vatten och blifva gröna. i d. af 

 denna förening kan hållas upplöst i 22I d. vat- 

 ten. Den är således mycket lättlöstare än vana- 

 dinsyran ensam. 



///. Vanadins atomvigt och sammansättningen 

 af dess oxider. 



Det enda försök till bestämmande af vana- 

 dins atomvigt, som kan bringas till en hög grad 

 af precision, är reduction af vanadinsyra till sub- 

 oxid medelst glödgning i vätgas. Den enda om- 

 ständighet som dervid kan leda till en större 

 afvikelse i resultatet är, om syran, som vid det- 

 ta försök måste användas sådan den erhålles ef- 

 ter smältning, dervid icke varit fullt oxiderad, 

 hvilket likväl lätt upptäckes på färgen; men det- 

 ta är dock lätt att förekomma genom en tillräck- 

 ligt långvarig upphettning af syran iiuian den 

 smältes. Jag har anställt följande 4 försök. 



a,^ 0.9805 gr. vanadinsyra reducerade med 

 vätgas lemnade 0.8 1 1 gramm suboxid. 



