Beräkningen från dessa resultat är lätt. Då 

 loo d. suboxid förenas med 20.g'2'j d. syre till 

 vanadinsyra och innehåller halfva denna qvan- 

 titet syre, eller | af det syre som fanns i va- 

 nadinsyran, så måste denna bestå af 



Vanadin — 'y4'0449 — loo.oooo 

 Syre — 25-955 1 — 35.o533 



och suboxiden består af 



Vanadin — 89-538 — loo.oooo 

 Syre — 10.462 — 11. 6844- 



Förhållandet = i : 3 emellan syrehalterne i 

 isuboxiden, och syran utvisar att syran måste hål- 

 la 3 atomer syre, hvilket vi ytterligare skola 

 finna bekräftadt af dess mättningscapacitet. An- 

 talet af radicalens atomer måste vara i eller 2. 

 Med någon säkerhet kan detta icke afgöras, så 

 länge icke föreningarnes kristallformer äro jemför- 

 de med andra kroppars af kändt atom förhållan- 

 de; men då vi längre ned skola se, att svafvel- 

 syra icke ger med vanadinsyra och kali någon 

 saltartad förenins: som liknar alun, så torde det 

 kunna antagas såsom sannolikast att syran håller 

 en atom radical på 3 atomer syre. I detta fall 

 väger en atom vanadium =V= 855.84; ^^^ atom 

 af dess suboxid =V=955.84 och en atom va- 

 nadinsyra = v= 1 1 55.84. 



I afseende p>å vanadinoxidens sammansätt- 

 ning, så är det klart, att den kan bestå, antin- 

 gen af två atomer syre med en atom vanadin, 

 såsom hos molybden, eller af tre atomer syre 

 och 2 atomer vanadin, såsom hos chrom. För 

 att med försök utröna detta analyserade jag svaf- 

 velsyrad vanadinoxid, sådan den ur en coneen- 



K. v. Acad. Handl. i83f. -2 



