22 



V. Vanadins föreningar med metaller. 



Vanadins föreningar med andra metaller har 

 jag icke haft tillfälle att undersöka. De komma 

 troligen att hlifva föremål för utförligare försök 

 af Professor Sefström. Jag har tyckt mig fin- 

 na att vanadium lätt ingår alliager. Jag har t. 

 ex. sett att platinadeglar , i hvilka vanadinsyra 

 ofta blifvit behandlad i en högre temperatur, blif- 

 vit i ytan allierade med vanadin, utan att detta 

 förändrade platinans färg eller glans; men då 

 den utsattes för glödgning, hetäckte sig de alli- 

 erade ställena med vanadinsyra. Om denna af- 

 tvättades med alkali och degeln ånyo upphetta- 

 des, så framkom en ny portion syra, och detta 

 kunde flere gånger omgöras, innan vanadin 

 var borta; men det var det enda sätt att få den 

 fullkomligt bort, emedan smältning med surt 

 svafvelsyradt kali, eller med borax och litet sal-, 

 peter icke fullkomligt borttog vanadin. Jag har 

 efteråt icke funnit deglarna skadade deraf. 



VI. Vanadins saltartade föreningar. 



Ganska få metaller gifva ett så stort antal 

 af särskilta serier af salter, som vanadin. Des- 

 sa serier kunna delas i tvenne hufvudklasser ; A 

 sådana der vanadin är radical af saltets basis 

 och B sådana der den är syrans radical. Till 

 den förra höra 3 serier, till den sednare 4> ^1" 

 ler kanske till och med 5. 



A, Salter i hvilka ^vanadin är basens radical. 



Desse äro a) salter der vanadinoxid är ba- 

 sis och deremot svarande haloidsalter, b) salter 

 der vanadinsyra är basis och deremot svarande 

 haloidsalter och c) svafvelsalter i hvilka vana- 

 dinsvaflighet är basis. 



