26 



Vanadinfluorur är blå och efter intorkning 

 brun, men åter fullt löslig i vatten. Öfveiiem- 

 nad till frivillig afdunstning slutar den med att 

 blifva en s^a^uplik, grön raassji i hvilken gröna 

 kristaller bildas. Den är löslig i alkohol, som 

 dock ej återställer den blå färgen. Detta sker 

 dock lätt med svafvelbundet väte. Vanadinlluo- 

 ruren ger med fluorkalium och fluornatrium blå, 

 i vatten ganska lättlösta dubbelsalter , som icke 

 lösas af alkohol. 



Kisel-Jluor-vanaclin är blå och intorkar un- 

 der skyndsam afdunstning till en blå massa, som 

 vid lindrig hetta begynner pösa såsom bränd 

 alun. I frivillig afdunstning blir den en grön, 

 kristallblandad syrup lika som fluoruren eusam. 



V anadincyanur fås geu^m cyanvä tesyrans 

 digestion i täppt kärl med oxidens hydrat, som 

 derunder blir mörkbrunt och gelatinöst. Cyan-- 

 uren kan tvättas och torkas utan att blifva grön. 

 Den löses af cyankalium, men lösningen, öfver- 

 lemnad åt frivillig afdunstning, luktar beständigt 

 cyansyra och lemnar vanadinsyradt kali. 



Vanadincyanur med jerncjaniir. Denna för- 

 ening fälles med en vacker citrongul färg då en 

 lösning, som icke innehåller någH>n vanadinsyra 

 blandad med oxidsaltet, fälles med vanligt cy- 

 anjernkalium. Fällningen är mycket voluminös, 

 löses icke i syror, åtminstone icke i någon an- 

 märkningsvärd qvantitet, och färgar tvättvattnet 

 beständigt gult. Den blir i luften grönaktig, och 

 torr är den grön och ger vackert grönt pulver. 



Vanadin-^cyanur med jerncyanid fälles ui;- 

 ett vanadinoxidsalt af rödt cyanjernkalium i forni 

 af en gelatinös, grön massa. 



