Sjresaltej\ 



Svafvelsyrad vanacUnoxid. Delta salt ffis 

 lättast på (let sätt att vanadinsyra upplöses i vär- 

 me i svafvels^Ta, utspädd med lika vigt vatten, 

 och dertill sättes litet i seuder ren oxalsyra, så 

 länge någon kolsyregas-utveckling märkes, eller 

 till dess att saltet är fullkomligt blått. Äfven 

 genom lösningens utspädning med kallt vatten, 

 och inledande af svafvelbunden vätgas till dess 

 att all vanadinsyra är förstörd, fås det fullt rent. 

 Med alkohol eller socker får man alltid organi- 

 ska ämnen blandade med saltet, h vilka kolas då 

 saltet afdunstas. — Den erhållna sura solution 

 afdunstas på sandkapell, h varunder syran con- 

 centreras och saltet afsätter sis: derur i form af 

 en blekt blå kristallinisk skorpa. Man låter sy- 

 ran afdrypa, som ännu håller litet af saltet upp- 

 löst. Saltet tvättas ett par gånger från vidhän- 

 gande syra med alkohol och öfvergjutes sedan 

 dermcd och lemnas en stund. Derunder sönder- 

 faller det till ett voluminöst, himmelsblått pul- 

 ver, som egentligen består af fina kristallfjäll, 

 hvilka tagas på filtrum, tvättas med vatten- 

 fri alkohol och torkas sedan i lufttomt rum, öf- 

 ver poröst torrt chorcalcium. I detta tillstånd 

 har det följande egenskaper: kastadt i vatten 

 uppslammar det sig dcri utan att i början syn- 

 barligen lösas, hvilket dock småningom går för 

 sig sä att det efter 1 2 timmar är till det mesta 

 upplöst. I luften deliqvescerar det till ett blått 

 liqvidum, och detta går, särdeles i varm och fuk- 

 tig luft, vida fortare än samma qvantitet salt 

 upplöses i vatten af +12°. I vatten af +60° lö- 

 ses det mycket fortare än i kallt, och i kokande 

 vatten går det ganska fort. I vattenfri alkohol 

 löses det högst obetydligt, men i alkohol af 0.833 



