4i 



visade sig, de togos pä filtrum, tvättades ett ])ar 

 eller tre gånger med iskallt vatten och prässades 

 emellan sugpapper. De äro temligen lösliga i 

 vatten; vätskan blir gul och lemnar, efter fri- 

 villig afdunstning, saltet åter i kristallfjäll. Det 

 blir, af lindriga desoxiderande orsaker, lätt grönt; 

 det håller kristall vatten, efter hvars aflägsnan- 

 de det blir matt halmgult. Det består af phos- 

 phorsyra 3o.o, vauadinsyra 3g.o, kiselsyra if).5, 



vatten ii.5, hvilket ger formeln Si^i*+y^i*+6H. 

 Analysen skedde på det sätt, att kristall vattnet 

 först ])estämdes, sedan upplöstes saltet i kolsy- 

 rad ammoniak, som lemnade kiselsyran; öf ver- 

 skottet af ammoniak afdunstades, vanadinsyrad 

 ammoniak utfälldes, medelst upplösning af sal- 

 miak i vätskan och slutligen utfälldes phosphor- 

 syran med en blandning af chlorcalcium och 

 caustik ammoniak. 



Jag har all anledning att tro, det flera sy- 

 ror än phosphorsyran gifva dylika dubbelsalter 

 med kiselsyran och vanadinsyran, och att j)å den- 

 na omständighet beror den envishet hvarmed ki- 

 selsyran följer vanadinsyran i sura upplösningar. 

 Om den då någon gång af alkalicr åtskiljes, och 

 man försöker att tvätta den, så minskas den och 

 upplöses efter hand, likt den kiselsyra, som vat- 

 ten fäller ur fluorkiscl. Den är dervid aldrig 

 fri från vanadin, som vätes vallade salter sedan 

 upptäcka i kiselsyran. Det upptäckes också gan- 

 ska lätt f(ir blåsrörct. 



Arseniksyrad vanadinajra beredes som det 

 phospiioisyrade saltet, hvilket det till sina för- 

 hållanden fullkomligt liknar, så att de ej på ut-« 

 seendet kunna åtskiljas. 



O. T al SJ ra j annsyra och citronsyra söudor- 

 dclas af vanadinsyra, och bilda blå oxidsalter. 



