44; 



caustikt kali i öfverskott, hvarvid bildas en fäll- 

 ning som sedan upplöses. Den starkt alkaliska 

 vätskan är svartbrun och ogenomskinlig. Den 

 lemnas i ett väl täppt kärl, att långsamt kallna, 

 h varunder det vanadinsyrliga saltet anskjuter i 

 små, mycket glänsande, brunaktiga kristallfjäll, 

 under det vätskans färg småningom förminskas, 

 så att den slutligen är endast gulaktig och fullt 

 genomskinlig. Man sköljer de erhållna kristall- 

 Ijällen, först med litet caustikt kali, i fall man 

 användt svafvelsyrad vanadinoxid till försöket, 

 och sedan borttvättas kalit med alkohol, hvaref- 

 ter f]ällen utprässas och torkas i lufttomt rum. 

 De framställa nu en brun massa, som glänser 

 ungefär som surt margarinsyradt natron, och som 

 låter oförändrad förvara sig, äfven i alldeles öpp- 

 na kärl. Den löser sig ganska fort och ymnigt 

 i vatten, med brun färg, till ett ogenomskiinligt 

 liqvidum, ur hvilket kaustikt kali åter fäller föa.> 

 eningen i form af ett brunt pulver; detta löser 

 sig vid uppvärmning i den alkaliska vätskan och 

 kristalliserar sedan under afsvalning, hvarvid lu- 

 ten behåller endast en gul färg. 



V anadinsyrli^ ammoniak erhålles såsom det 

 föregående, men det är ftdlkomligt olösligt i en 

 vätska som håller en viss portion fri ammoniak, 

 hvarföre det utfälles såsom ett brunt pulver och 

 vätskan blir färglös. Fällningen löser sig med 

 brun färg i rent vatten, och om lösningen afdun- 

 stas i lufttomt rum öfver chlorcalcium, så fås 

 en svart återstod som icke mera löses i vatten. 



b. Vanaclinsjrade salter. 



Dessa salter kunna fås af olika färger af sam- 

 ma basis, och i flera olika mättningsgrader. Den-* 

 na omständighet utgjorde i början en ganska stor 



