5o 



då • det stelnar. Det löses icke i alkohol. Jag 

 har gjort åtskilliga försök för att finna om ka- 

 lisaltet äfven har en gul modification ; men hit- 

 tills har jag icke kommit till något resultat. En 

 gäng inträffade att den färglösa vätskan, nära 

 sin högsta concentreringsrad, blef småningom gul 

 och det stelnade saltet blef citrongult; men det- 

 ta kan hafva härrört af en ringa inblandning af 

 ett tväfaldt vanadinsyradt salt. 



Det tväfaldt vanadinsjracle kalit kan fås 

 genom det neutralas sammansmältning med vana- 

 dinsyra , till och med genom saltets kokning med 

 syran, men i intetdera fallet förvandlas hela salt- 

 massan till tväfaldt vanadinsyradt. Jag har van- 

 ligen beredt detta salt på följande sätt: neutralt 

 vanadinsyradt kali, upplöst i vatten (ett öfver- 

 skott på alkali är utan skadligt inflytande) upp- 

 hettas till nära kokning, hvarefter concentrerad 

 ättiksyra tillsättes litet i sender och omröres för 

 hvar gång , tills den bildade fällningen åter upp- 

 löst sig. (Om saltet hållit litet kiselsyra , så fäl- 

 les den med vanadinsyra utan att upplösas). 

 Man kan slutligen tillsätta ättiksyra i öfverskott 

 utan att fällning sker. Man låter då vätskan 

 svalna, sedan den förut blifvit filtrerad, i fall 

 den var oklar. Den har en djup orangeröd färg 

 och afsätter, om den var mycket concentrerad, 

 ett skönt, rödt salt i små kristaller, sammanväx- 

 ta till en skorpa som betäcker kärlet; men om 

 vätskan var mera utspädd, anskjuter den i glän- 

 sande blad, hvilkas färg är mera rent gul, ju 

 mera vätskan var utspädd och ju ringare qvan- 

 titet som utkristalliserat. Sedan moderluten blif- 

 vit af hälld tvättas kristallerne med 5 o procents 

 spiritus, från vidhängande ättiksyradt kali. Ur 

 moderluten kan man utfälla saltet med spiritus, 



