6i 



Huru detta resultat an vändes, sa passar hly- 

 Oxidens qvantitet icke ihop ined vanadinsyrans, 

 men då den i alla faJl utvisar att saltet är ba- 

 siskt, så kan man icke eller förmoda annat än 

 att chlorblyet också är Ijasiskt; och om detta 

 befinner sig på den förut i mineralriket kända 

 graden, =PbC + 2Pb, så äro o.i654 d. af den 

 anförda qvantiteten bl3'^oxid förenade med chlor- 

 blyet, h varefter för det vanadinsyrade saltet åter- 

 stå o.53g8, hvars syre är o.oSS^. Vanadinsy- 

 rans är 0.05-72, men 387x1^ = 580.3, eller va- 

 nadinsyran håller il gång blyoxidens syre, och 

 saltet är Pb^Y. På 100 delar består således det 

 zimapanska vanadinsyrade blyet af 25.33 basiskt 

 chlorbly, -74-00 basisk vanadinsyrad blyoxid och 

 0.6'j bergart. 



J^iUiadmsjrad kopparoocicl är löslig i vatten. 

 Alkobol fäller den med gul färg. Efter upplös- 

 ning i vatten och afdunstning återstår en mörk- 

 gul icke kristallinisk massa. Det sura saltet af- 

 sätter sig efter hand ur en blandning af svaf- 

 velsyrad kopparoxid med tväfaldt vanadinsyradt 

 kali , i form af en gul, kristallinisk skorpa på gla- 

 sets insida. 



Vanaditisyrad uranoxid. Så väl den neu- 

 trala som den tväfaldt vanadinsyrade föreningen 

 fällas med en blekt citrongul färg, blekare än 

 den som tillhör hvar och en af beståndsdelarna. 



Vanadinsyrad rivicksilfveroocidul. Det neu- 

 trala saltet qvarhålles till det mesta i lösningen 

 då salpetersyrad qvicksilfveroxidul fälles med 

 vanadinsyrad ammoniak. Vätskan liknar i bör- 

 jan en mörkg\d mjölk, men om någon tid afsättes 

 €n ringa fällning ur en klar, mörkgul vätska. 

 Det tväfaldt vanadinsyrade saltet fälles genast uk 

 med pomeransröd fiirg. 



