62 



■ Vanadinsyrad qvicksilfveroxid» Den neutra- 

 la utfälles med rent citrongul färg ; men vätskan 

 är ofvan gul. Det sura saltet fälles icke ens af 

 alkohol. Vanadinsyrad qvicksilfveroxid sönder- 

 delas icke fullt i glödgning. Den smälter och 

 kristalliserar ; men om den blandas med kolsyradt 

 alkali, så afdestillerar i börjande glödgning me- 

 talliskt qvicksilfver. 



J^anadinsyrad silfveroxid. Om en neutral 

 upplösning af salpetersyrad silfveroxid blandas 

 med pulver af vanadinsyrad ammoniak, så upp- 

 kommer en gul fällning, som vid omröring om 

 en stund förlorar färgen och blir hvit. Men om 

 den sedan uppvärmes lindrigt blir den åter gul, 

 men blekare än då den först fälldes. Detsam- 

 ma sker ock om den får bli qvar 24 timmar i 

 vätskan. Med upplöst vanadinsyrad ammoniak 

 fälles den äfven gul, men färgförändringen går 

 der ej så synbart för sig , emedan fällningen blir 

 mycket gelatinös. Det sura saltet är pomerans- 

 gult, smälter innan det glödgar och kristalliserar 

 genom afsvalning. Silfversalterne äro båda lös- 

 liga i salpetersyra och i ammoniak; men den 

 sednare löser dem endast i utspädd form, och 

 tillsats af concentrerad caustik ammoniak utfäl- 

 ler åter det upplösta med gul färg. Vanadinsy- 

 rad silfveroxid sönderdelas icke fullkomligt af 

 chlorvätesyra, hvarken på våta vägen, eller då 

 den glödgas i en srtöm af chlorvätesyra i gasform. 

 Det chlorsilfver som bildas håller alltid vana- 

 dinsyra. 



c. Gröna 'vanadinsjrade salter. 



Då vanadinsyrad vanadinoxid förenas med 

 en ringa qvantitet af ett alkali, får man ett lös- 

 ligt grönt salt, som, om lösningen är någorlun- 



