65 



hol med en temligt vackert mörk cinoberröd färg, 

 som genom tvättning och fällningens samman- 

 sjunkning går i brunt. Det löses i vatten och 

 lösningen, afdunstad i lufttomt rum, ger en svart- 

 brun, jordformig, icke det minsta kristallinisk mas- 

 sa, som åter är fullt löslig i vatten. — Om va- 

 nadinsyra upplöses i vätesvafladt svafvelammoni- 

 um, och denna lösning afdunstas skyndsamt, så 

 får man en hvitgrå fällning, som är en blandning 

 af svafvel och vanadinsvafladt svafvelammonium, 

 med öfverskott på svafla, och som i torr destil- 

 lation ger vatten, svafvel och svafvelammonium. 

 Med de alkaliska jordarternes radicaler erhållas 

 vanadinsvaflade salter, som fällas ur concentre- 

 rade vätskor, men som äro något lösliga i vat- 

 ten och kunna fäs kristalliserade. 



De "Vanadinsvafliga salterna utmärka sig ge- 

 nom en purpurröd färg i deras upplösningar, 

 som i rikedom och skönhet täflar med de oxy- 

 mangansyrade salternes. De med alkaliska jord- 

 arter äro svårlösta, bruna, dragande i purpur. 

 För att få dessa salter med sin riktiga färg for- 

 dras vanadinoxidsalter, som icke innehålla vana- 

 dinsyra eller någon metalloxid, samt vätesvafla- 

 de salter, som äro fria för öfverskott af svafvel, 

 d. ä. som äro nyss beredda. 



K. V. Acad. JJandl. t83t. 



