IT 



tände mot svalget. Desse äro större och min- 

 dre blandade samt alla rörlige. Dessutom fin- 

 nas fina tänder på tungan och i svaljet. Sido- 

 linien rak, knappt märkbar, ligger närmare ryg- 

 gen. Ryggfenan nära stjerten, börjar midt öf- 

 ver anus och slutar öfver slutet af analfenan; 

 har 20 strålar, af hvilka de 6 första odelade, 

 de öfriga i spetsen greniga. De 3 första och 

 den sista äro kortast, de medlersta, från och 

 med den "yrde, längst och nästan lika långa. 

 Bröstfenorna snedt afrundade, hafva i5 strålar, 

 af hvilka de medlersta längst, de sista mycket 

 korta. Bukfenorna hafva lo strålar, af hvilka 

 den första är odelad och något kortare än den. 

 andra, som ur längst. Analfenan i6-strålig, de 

 medlersta längst, de 4 första odelade. Stjertfe- 

 nan tvådelad, har 19 strålknippen utom några 

 smärre på sidorna. 



Färg. Ryggen svartblå, sidorna stålgrå 

 med aflångt rundaktiga h vitgula fläckar, som 

 mot buken blifva större och likna på snedden 

 ställde, breda ränder. Buken hvit, ofläckad. 

 Rygg-, anal- och stjertfenorna gulaktiga, med 

 svartgråa fläckar. Buk- och bröstfenor ljusare, 

 i spetsen någon gång rödaktiga och utan tydli- 

 ga fläckar. Iris gulaktig, på undre kanten ofta 

 silfverfärgad, vid sidorna mörk. En messings- 

 gul fin kant omgifver den aflånga blåaktiga pu- 

 pillen. 



Anm. Sent på hösten, då hafsvikarna tillfru- 

 sit, fångas här med isnot smärre gäddor, 

 som hafva den vanliga färgen öfverdra- 

 gen med en starkt citrongul anstrykning. 

 Skärkarlarna tro desse gäddor vara nyli- 

 gen anlände från hafvet, gifva dem der- 

 före namn af Nyländare och förmoda att 



