3o 



Födämnen: vanligen fiskar. Hon förtär 

 dessutom möss, grodor, ormar, sjöfogels-migar , 

 crustaceer, insecter och maskar, samt någon gång 

 äfven växter. 



Fortplantning. Tidigt pä våren, vanligast 

 i slutet af Mars månad > då isen börjar att upp- 

 fräta kring stränderna, uppstiger gäddan för att 

 leka helst vid sådana stränder som utgöras af 

 sumpiga ängar, eller på sådana, der smärre bäc- 

 kar och rännilar nedflyta. Härvid inträffar den 

 ovanliga händelsen att de smärre gäddorna all- 

 tid leka först. Dessa kallas af fiskare: Isgäd- 

 dan. Då sjöarne, åtminstone till det mesta äro 

 frie från is, och grodan visar sig, uppstiga stör- 

 re individer uti smärre rännilar, som hafva 

 gräsbotten > eller ock på kärrängar, som stå un- 

 der vatten. Denna är den rätta lektiden och 

 de gäddor, som då leka, få namn af: Gloss-" 

 gäddanj emedan de leka på samma tid med 

 grodan, hvilken af allmogen vanligen kallas 

 glossa. Den tredje truppen, som utgöres af få, 

 men stora individer, kommer alltid sent^ all- 

 männast i början af Maj, och namnes: Blom- 

 ster-gädda, Dessa sistnämde uppstiga aldrig 

 på kärr, ängar eller i smärre åar, utan anställa 

 sin lek i sådana grunda vikar, der mycket säf 

 och gräs finnes. Vid sjelfva leken kommer all- 

 tid honan först, åtföljd af 2 eller 3, sällan 4 

 hannar, som alltid äro mycket mindre än hon. 

 Då hon kommit till en tufva eller gräsrugge, 

 stannar hon, och leken börjar på det sätt att 

 hannarna, om de endast äro 2, ställa sig en på 

 hvarje sida om honan; men om de äro flere, 

 tränger sig en under buken och den andra sö- 

 ker att ställa sig öfver honans rygg. Härunder 

 står honan stilla, rörer endast fenorna och lå- 

 ter 



