83 



t v en ne skilda fenor , af liv il ka den främre är 

 bågformig med taggiga strålar. Munnen stor,, 

 med tänder i käkar , gom och svalg. Gälloc- 

 ken med sågtandlika taggar i kanten och krop- 

 pen belagd med hårda och skarpa fjäll. De 

 lefva alla af rof, uppehålla sig allmännast i sött; 

 men äfven i måttligt salt vatten och välja all- 

 tid det, som är något djupt och klart. Lefva 

 spridde och förena sig under lektiden. Vandra 

 icke vidt omkring och äga ett trögt, allvarsamt 

 och föga fruktande lynne. 



Aborren. (Perca fluviatilis Lin.) 



Artm. Grågul med svarta tvärband {allmän^ 

 nast 6), som öfver ryggen äro bredast. 

 Pörsta rjggfenan har en svart fläck vid 

 slutet. Buk-j st j ert- och anal fenor röda, 

 den sistnämde med 1 1 strålar; de tv^ för- 

 sta taggiga. 



R. i5— 16. Br. 14. B. 6. A. 11. Stf. 17. 

 Länsrd: 41* Bredd: ii tum. 



Synon. Perca iluviatilis Lin. Sys t. Nat. Lp. 481. 

 — Fn. Sv. p. 1 1 "7. *— Retz. Fn. p. 335. — . 

 Gmel. Syst. I, 3, p. i3o6. — Perca lineis 

 utrinque sex transversis nigris: prirais ven- 

 tralibus rubris. Art. Gen. p. Zg. Spec. p. 74* 

 Syn. p. G6. — Fischersthöms Oecon. Di- 

 ction. T. L p. I. — Der Baarsch Bloch. 

 Fisch. Deuths. 2. s. 87, Tab. 52. — La per- 

 seque perche. La Cepede Ilist. Nat. d. 

 Pois. T. IV. p. 399. — La perche commu- 

 ne de riviere, Cuv. His. d. Pois T. IL p. 20. 

 Kallas: Aborre, Sten-Aborre, Dy-Aborre. 

 Beskrifn. Kroppen något tjock, hoptryckt, 



mot hufvudet bred, åt stjerten starkt afsraal- 



nande. Buken platt till anus, som ligger när- 



