96 



nes i synnerhet valt nordliga ländernas vatten 

 till sin uppehållsort. 



Gers. (Acerina vulgaris Cuv.) 



Artra. Ryggen med tvenne hopväxta fenor. 

 Hufvudet äggformigtj föga hoptrjcktj gro- 

 pigt. Anal fenans strålar /^ de två för" 

 sta med taggspetsar. 

 R. 27; Br. 1 5; B. 6; A. 7; St. i5. 

 Längd 5i tum. Bredd: i| tum. 



Synon. Perca cernua Lin. Syst. Nat. I, p. 4^7- 

 Fn. Sv. p. 118. — Retzii Fn. p. 338. - 

 Gmel. Syst. I, 3 p. 1 320. — Perca raono- 

 pterygio, capite cavernoso Art. Gen. p. /\o, 

 Sp. p. 80. Syn. p. 68. — Der koulbaarsch 

 Bloch F. Deutschl. 2. p. 75. Tiib. 53 fig. 2. 

 ^- L'Holocentre Post. La Cepede Hist. Nat. 

 des Pols. T. IV. p. 357. — La Gremille 

 commune Cuv. Hist. Nat. des Pois. T. III, 

 p. 4j pl' 4^*' — Kallas: gers; snorgers; snor- 

 luf, skattbonde, Hork. 



Beskrifn. Kroppen tjock dock hoptrt^ckt. 

 Ryggen något uppstigande, är hoptryckt till en 

 hvass kant. Bröstet och buken platta. Mellan 

 anal- och stjertfenan är kroppen äfven platt. 

 Hufvudet äggformigt och något hoptryckt; pan- 

 nan platt med 3 aflånga fördjupningar, nosen 

 tvert afsluttande från näsborrarne, kring hvilka 

 finnes flere gropar, likaså på öfre gällocket och 

 underkäken. Munnen medelmåttig, föga uppsti- 

 gande, har öfre käken längst. Tänder: flera 

 rader mycket fina i båda käkarna och främre 

 delen af gommen. Uti svaljet finnes dessutom 

 4 tandade hen 2 på öfre och 2 på undre sidan. 

 ' " Näs- 



