i5j 



uorne blifva här tunnare. Hela tarmkanalens 

 innanhinna är finflockig. 



Simblåsan är conisk, med en liten antyd- 

 ning till sammansnörpning vid dess öfre del, 

 tätt sammanväxt vid ryggraden, och räckande 

 från pericardium till cavitetens bolten. 



Genitalia voro på dessa exemplar ej ut- 

 bildade utan visade sig blott såsom tvenne fina 

 strengar. 



JSjurarne tunna, platta, nästan jemnbreda. 



I slutet af September erhöll jag tvenne 

 större exemplar af samma art, det ena af 36, 

 det andra af 38 tums längd, och fann deras 

 inelfvor förändrade som följer. 



Simblåsan var mycket stor, samt afstrypt i 

 treiuie delar, hvilka likväl ej genom någon 

 skiljevägg voro separerade; den öfversta de- 

 len var snedt oval, den mellersta cylindrisk 

 men något vriden och med tvenne strangulatio- 

 ner, den nedersta delen smal, och trubbigt 

 conisk. 



Den inelfva som mest utveckladt sig och 

 genom detta sträfvande till volumineus utveck- 

 ling sökt fylla alla lediga platser i caviteten, 

 var lefvern, hvilken härigenom fått en högst be- 

 synerlig form. Sidoloberne voro nästan jemn- 

 breda och räckte ända ned till cavitetens bolten, 

 på den bakre sidan voro de concava efter sim- 

 blåsans bredd, och utsköto i vinklar efter blå- 

 sans coarctationer, på framsidan voro de con- 

 vexa och på den inre uthålkade efter tarmen 

 och ventrikeln, i ändan utsköto de i spetsar 

 och hullingar för att tränga sig omkring och 

 emellan tarmens nedersta slyngor; — den ven- 

 stra delen af mellanloben, som hos de yngre 

 exemplaren var intimt förenad med en del 



