Det är i detta hänseende som jag anser * 

 mig böra, såsom en fortsättning af min af- 

 liandling om granaterne, hafva äran meddela 

 K. Academien den analys jag utfört af det hvi- 

 ta, kristalliserade mineral, som åtföljer den kop- 

 parlialtiga Idocrasen samt Tliuliten från Telle- 

 marken i Norrige, och hvilket jag tror icke 

 kunna hänföras till något annat slägte än gra- 

 natens , bland hvars många varieteteir det sä- 

 kert, genom sina affikelser, blifver en af de 

 märkvärdigare. 



Likväl har det icke varit utan tvekan, som 

 jag, emot dessa afvikelser, trott mig kunna 

 sätta förtroende till det resultat, hvartill chemi- 

 ska undersökningen fört. Jag hade redan full- 

 ändat undersökningen af en liten kristall af 

 detta mindre allmänna mineral, för hvilket jag 

 hade att tacka Herr Wöhi.er, då jag fick känna 

 Herr v. Kobells anmärkning, om den karakte- 

 ristika skiljaktigheten, som, emellan idocrasen 

 och granaten röjer sig vid blåsningsföisöken, 

 genom den förres pösning och de sednares stilla 

 smältning. Då jag, hos det af mig undersökta 

 mineral, fann förhållandet för blåsröret, i nyss- 

 nämde hänseende, olika med det vanliga hos 

 granaterne, borde det så mycket mera fästa 

 min uppmärksamhet, som det ifrågavarande 

 ämnet förekommer tillsammans och blandadt 

 med en idocras. Dertill kom äfven den med de 

 öfrige granaterne icke öfverensstämmande art 

 af glans, h vilken olikhet måtte öka misstroen- 

 det till det utslag jag erhållit af en analys, före- 

 tagen på ett till qvantiteten ganska ringa prof; 

 i synnerhet, som jag med afseende på isomor- 

 phismens verkningar, icke tilltrodde mig att i 

 kristallformen, ehuru klart bestämd den var. 



