i63 



bryoner. Hos dessa skall förhållandet vara det, 

 att luftrörsgrenarne, som ingå på lungornas inre 

 sida, dela sig i tvenne lager, ett öfre (mot ryg- 

 gen) och et undre (mot buken vändt). Från hvar- 

 dera luftrörsgrenen utgå mindre grenar, som ra- 

 dier i en cirkel, hvilka dela sig i finare och fi- 

 pare, tills slutligen delningen upphör, och rören 

 sluta sig i små, klotformiga ansvällningar (lung- 

 cellulcrne]. Så har Rathke sett saken hos kyck- 

 lingen på ii:te dagen af kläckningen, och säger 

 härtill "Den som vill se den inre byggnaden af 

 den egentliga fogellungan, bör betrakta den hos 

 kycklingen på ii:te och straxt följande dagar 

 af kläckningen." 



RuDOLPHi (Physiol. 22 p. Sög) har deremot 

 anfört, att fogellungornes inre byggnad är olika 

 med däggdjurens deri, att de fina luftrörsgrenar- 

 ne äro vida och med hvarandra hopgående, så 

 att man från hvarje rör kan uppblåsa hela lun- 

 gan; då, genom hvarje sådant rör hos et dägg- 

 djur, blott den, eller de lober uppblåsas, till 

 hvilka grenen går. Men frågan om lungcellulerne 

 vidrör ej den värde författaren. Af Rudolphis 

 Physiologi kan jag sluta, att Fuld och Colas 

 sett saken på samma sätt, utan att träffa eller 

 bestämma några lungcelluler. 



På grund af dessa betraktelser företog jag 

 sistlidet år (i83o) en närmare undersökning af 

 foglars lungor. De djur, ur hvilka dessa togos, 

 voro Falco Alhicilla och CJirysaetoSj Corvus 

 Corax j Tetrao Uro^^allus j Phasianus GalluSj 

 Numenius arquata. Anas mollissima och clan- 

 gula. Byggnaden var hos dessa föga varieran- 

 de, så att man, utan att förlora i hufvudsaken, 

 kan antaga följande som allmännast giltigt: 



