i64 



Sedan luftstrupen delat sig i sina två gre- 

 nar, upphöra ringarne att vara benaktige ocli 

 tillslutne. De äro på inre sidan öppna, så att 

 de på denna sida äro endast muskulärt mera- 

 branösa. De ingå i lungorne nära dessas yttre 

 kant och främre ända. Så snart de ingått i 

 lungorne, blifva broskringarne mera ofullständi- 

 ge, och följa röret endast ett litet stycke på 

 den inre, bakre mot ryggraden belägna sidan. 

 Resten af hvardera luftrörsgrenen bildar in- 

 uti sin lunga en a)idj oval cavitetj som är ge- 

 nomborrad af en myckenhet hål. Endast vid 

 främre ändan och på inre sidan, som nyss näm- 

 des, äro några ofullständiga broskbågar, för öf- 

 rigt är dess beklädnad ensamt merabranös; 

 men slemhinnan har här tydliga muskelfibrer, 

 som äfven Tikdeman anmärkt. På undre och yttre 

 delen af denna cavitet öppnar sig en af de stör- 

 sta communicationerne med kroppens luftceller. 



I den främsta delen af nyssnämde cavitet, 

 der de ofullständiga broskbågarne sitta, öppna 

 sig emellan de 5 å 6 främste af dem, 4 eller 5 

 ovala hål, hvilka af de motsvarande brosken 

 hållas utspände, derigenom, att desse dels före- 

 nas med hvarandra, och dels bilda starka, uppåt 

 vända, tillspetsade bågar ''"). 



*) Dessa bågar äro afbildade i Geoffrois Philos. Anat 

 pl. 7 fig. ^5, som om de Jåge utan för Jiingorne. 

 Geoffeoi glädjer sig åt, att hålens antal är 4? ^^^ 

 JXumenius voro de dock 5. Hans analogi emellan 

 dessa brosk och gälbägarne är icke mera användbar 

 än på hvilka luftrörsbrosk som helst. Att de äro 

 samma brosk, hvilka sitta vid bronchiernes bifurca- 

 tioner hos däggdjuren, faller hvar och en som kän- 

 ner dessa, i ögonen, samt hafva med dessa enahan- 

 da function, att hålla öppninggrne utspända. 



