179 



af, ansetts långt fattigare än den befinnes vara, 

 sedan flera af de på bergen räddade arter blif- 

 vit uppsökta. 



Wermland indelas, för denna afbandlings 

 ändamål, i 5 delar: Elfdalen, Fryksdalen, 

 Bergslagen, Westerlandet och Weners- 

 trakten. Denna indelning är verkligen så na- 

 turlig och otvungen, att landets statistiska för- 

 delning icke kunnat undgå att dermed samman- 

 träffa, och sjelfva de här antagna benämningar- 

 ne äro i orten allmänt kända och begagnade ■'). 



1. ELFDALEN kallas den långa och sma- 

 la landsträcka, som genomskäres af Klarelfven, 

 och sjelf genomskär hela Wermland från norr 

 till söder. I norra och mellersta delen af Werm- 

 land, hvarest höjdsträckningarne äro större och 

 mera aflägsnade från hvarandra, är den dal, som 

 beherrskas af Klarelfven, likväl temligen bred; 

 men mot söder, hvarest bergåsarne blifva min- 

 dre och tätare, afsmalnar den allt mer och mer. 

 Den märkvärdighet, h vilken Wermland erhållit 

 af sitt granskap med fjellen , gäller egentligast 

 Elfdalen. Icke blott alla Klarelfvens stränder 

 bestå af sand, utan genom hela Elfdalen stryka, 

 parallelt med elfven, väldiga sandåsar, som be- 

 visa, att redan under diluvialperioden, en våld- 

 sam kraftyttring från fjellen verkat i denna rikt- 



*) Till grund för denna indelning ligga bergshöjder 

 och välten. Någon som hade i friskt minne Herr 

 Kapit. ITazelij läsvärda uppsatts i Svea, Haft. i4, 

 Ups, i83i, skulle häraf kunna taga sig anledning 

 att vilja igenkänna det så kallade ås- och vatten- 

 del nings-systcmet. Af dem, som äro något hem- 

 mastadda i Wermland, är ett sådant misstag ej alt 

 befarn, och de skola anse alla apologier i detta af- 

 seendc öfveriludiga. 



