i86 



och ger derjemte åt de omgifvande höjderna och 

 bergen ett uttryck af storhet, hvilket icke träffas 

 i någon annan del af Wermland, ehuru äfven 

 Bergslagens högsta kullar i absolut höjd väl kun- 

 na mäta sig med de spetsiga klättarne i Fryks- 

 dalen. Med 8 mils längd äger sjön Fryken in- 

 genstädes 5 mils bredd, och sträcker sig, lik en 

 stor flod, genom det härliga landskapet. Längst 

 i söder är dalen trångast : bergen rycka på vestra 

 sidan med brådstupande väggar intill sjön, och 

 från den östra utskjuta höga , skogbeväxta uddar. 

 Enstaka hemman ligga deremellan vid sjön, helt 

 trefliga att påse. Längre upp draga sig höjderna 

 mera ifrån hvarandra, och lemna rum för en vid- 

 sträckt bygd, bestående af Östra och vestra Emter- 

 vik, samt Siinne socknar. Denna rätt bördiga trakt 

 består rff mycken alluvialjord, som, i synnerhet 

 på vestra sidan om sjön, bildar mäktiga bäddar. 

 Stilla och fredligt synes denna bildning hafva 

 skedt, och jordlagren sänka sig sakta ned emot 

 sjön från de omgifvande höjderna. Sand och 

 lera omvexla tätt och ofta; dock har den mesta 

 åkerjorden öfverskott af den sediiare. Mellersta 

 Fryksdalens jordtemperatur anser jag vara åtmin- 

 stone I grad högre än Bergslagens. Den ardra 

 Juli undersöktes en kallkälla i Ånickgärdet vid 

 Westgård, nära östra Emterviks kyrka. Den var 

 3 fot djup, hade friskt aflopp och godt skygd, 

 samt visade under repeterade försök +5,7, hvil- 

 ket, i betraktande af årstiden och öfriga omstän- 

 digheter, torde kunna anses som ortens verkliga 

 jordtemperatur '"). Också växte straxt ofvanföre 



*) Då jag nästa gång skulle undersöka en källa, hade 

 jag den förtreten att finna thermometerröret lossnadt, 

 derigenom att dess öfra, inböjda ända gått tvert af, 

 hvarigenom också mina tilltänkta rön med källorna 

 blefvo i förtid afbrutna. 



