187 



Hassel, frodig och i mängd, samt Riibus fruti- 

 cosLis /3; nedanföre: Scirpus sjlvaticus. Emel- 

 lertid var här Alnus incana rådande , och Luzu- 

 la campestris stod synnerligen blek i dess skug- 

 ga. Fryksdalen har, i allmänhet, en på arter 

 ganska fattig Flora ; men af individer finnes of- 

 ta ett förvånande antal. Af Orchider s°a^ jag 

 endast de 3:ne: Orchis maculataj Satyrium bifo- 

 lium och conopseum ; men de voro alla, i syn- 

 nerhet den sistnämde, så mycket rikligare ut- 

 planterade. Flos cuculi och Ranunculus acris ^ 

 hvilkabåda i Fryksdalen kallas midsommars- 

 blomster, äro jemte de anförda Orchiderna, än- 

 garnes hufvudsakliga prydnad, och på långt håll 

 öfverrösta deras lysande färger ofta den gröna. 

 Potentilla norvegicUj Spergula arvensis, Cucu- 

 balas Beherij Scabiosa arvensis och Equisetum li- 

 mosum äro ortens mest allmänna plantae cani- 

 pestres. Veronica arvensis ^ Arctium j Phalaris 

 ariindinacea äro sällsyntare, likaså Cardamine 

 amarttj Carduus heter ophjllus och Carex elon" 

 gata. Stellaria longlfolia är allmännare än S. 

 graminea, och påminner, jemte mycket annat, 

 om vestra Småland. Genom Imperatoria Ostru- 

 thium synes Fryksdalen liksom sammanlänka sist- 

 iiämda provins med Dalarne. Öfver de skogiga 

 bergsbackarne utbreder Linnaea doftande blom- 

 stermattor, och Silene rupestris smyckar de skar- 

 pare klipporna, hvilkas tåliga hvardagsdrägt lU- 

 göres af några de vanligaste lafartet-, bland hvil- 

 ka träffas Gfromium hyperboreunij utmed Fry- 

 ken, dor nordanvädret räcker som bäst. Vid de 

 högsta bergsbranterna observeras, såsom sällsynt- 

 beter, hvad man annorstädes söker förgäfves: 

 Anemone Hepatica, Campanula persicifoUa och 

 Cervicariaj PrenanthcSj Vicia sjlvaticaj Circaja 



