19' 



ler till godo med den röda sandjorden vid fo- 

 ten af detta berg, och ju mer man aflägsnar sig 

 derifrån, desto tätare blifva Björkarne, Rön- 

 narne &c. — Jag har nedskrifvit dessa långa 

 anteckningar om en steril bergkulle derföre, att 

 jag vid den, bättre än på något annat ställe, 

 kunde observera, hvad jag under resan flerestä- 

 des tyckte mig förmärka, att af alla Wermlands, 

 och kanske Sveriges, bergarter lemnar ingen, ej 

 en gång qvartzen och dioriten, en för vackrare 

 växters fortkomst mindre tjenlig grund, än det 

 slags röda, lösa och skarpa gneis, hvaraf Tosse- 

 bergsklätten består. Att dömma af utseendet måt- 

 te den myckna sand, som norr ifrån öfversväm- 

 mat vissa delar af Wermland, vara uppkommen 

 genom sönderbråkning af en dylik bergart. Lat. 

 59«59'. 



C. Jättkärnsklätten (vanl. kallad Get- 

 kärnsklätten; men orätt enl. Fernow), ligger på 

 ungefär i mils afstånd S. V. från Tossebergsklät- 

 ten, vid östra sidan af sjön Rotten. Det är dock 

 ingen väg, men ansenliga höjder mellan de beg- 

 ge klättarne, så att man från den ena knappt 

 ser en skymt af den andra. Från Sunne kyrka 

 synas de begge. Äfven Jättkärnsklätten bildar 

 södra ändan af en från norr kommande bergås, 

 som består af gneis; men klätten består, så myc- 

 ket jag kunde se, hel och hållen af en i stort 

 skifrig syenit. Stupningen, som bildar en gan- 

 ska betydlig vinkel, är mot S. V. och V. Höj- 

 den tyckes vara vid lag 900 sv. fot, eller något 

 mindre än Tossebergsklättcns. Lat, 59°53'. Då 

 jag, den 16 Sept. , besökte detta berg, kora jag 

 gående norr ifrån. I den nämda bergåsen träf- 

 fades, som flerestädes i orten, i en bäckdal, Ono- 

 clea Struthiopteris i mängd, samt högre upp 



