201 



Bland ställen som äro utmärkta för en härlig 

 vegetation kunna eljest nämnas Bräckängarne vid 

 Hesselskog, trakten omkring södra ändan af sjön 

 Stora Lee, och flera andra. Af bergshöjder bör 

 visserligen Kroppefjell, så väl för sin storlek, som 

 för sitt isolerade läge, särskilt nämnas. Det 

 har på sina branta sidor flerestädes LerskifFer, 

 talkhaltig Glimmerskiffer, Qvartz m. m.; men 

 dess inre tyckes mestadels utgöras af Gneis. På 

 dess temligcn jemna plateau, som är näs^-m all- 

 deles skoglös, och af 2 — 3 qvadratmils areal, 

 fann jag Gneisen stundom granitartad med vit- 

 trande Fältspat, nästan såsom vid Lugnas, men 

 visserligen af helt annan orsak. I Dalskog hug- 

 gas äfven qvarnstenar af dylik bergart. På sina 

 sidor har Kroppefjell en ganska vacker vegeta- 

 tion, af samma beskaffenhet som den öfriga bergs- 

 traktens; men det så kallade slättfjellet är huf- 

 vudsakligen beväxt med Trichostomum lanitgi- 

 nosum o. d. , samt i de små, kärraktiga fördjup- 

 ningarne med Schoenus albus , Erica Tetralix 

 och en eller annan Svartal. — En dylik, ehu- 

 ru mindre bergås är Töftedalsfjellet. 



I Dalslands bergstrakt äro eljest höjderna i 

 allmänhet öfver växta med sköna skogar. Trakten 

 utgöres också af de fordom så kallade Marker- 

 na, och flera socknars namn ända sig på skog*). 

 I dessa högländta skogar hafva Linncea., Pfrola 

 umbellataj Neottia reperis j, Corallorrhiza „ Mo- 



*) Den tiden dä här endast voro skogar, hade de som 

 bodde pS slättbygden sina sälervallar och fäbodar pä 

 andra sidan om Kroppefjell, i Walbo härad; minnet 

 häraf förvaaas i en stor mängd namn, som slutas 

 med Säter. 

 K. Vet. Acad. Handl. j83/. 1 4 



