2IO 



ste, under den småningom skeende öfvergången 

 från det ena förhållandet till det andra, en trakt 

 eller zon finnas, livarest de motsatta elementerna 

 liksom mötas och sammanflyta, d. v. s. hvarest 

 de 3 ordningarne, liksom i Sverige såsom helt 

 Letraktadt, äro lika stora. Denna zon bör väl, 

 i växtgeografiskt afseende kallas medlersta Sve- 

 rige, samt anses utgöra den breda gränslinien 

 mellan Svenska Florans norra och södra område. 

 På denna gränslinia upphör Eken att växa "'••). 

 Den skenbara anomali, som visar sig i dessa ord- 

 ningars förhållande inom de här ifrågavarande 

 trakter, bör otvifvelaktigt tillskrifvas ofullständiga 

 urdersökningar, i synnerhet i Wermlands öfver- 

 sta del, hvilken nödvändigt måste läggas i den 

 nordliga vågskålen, för att motväga Dalsland och 

 We.nerstrakterna. Jag bör härvid anmärka, att 

 den korta tid, hvilken jag ägde att använda i 

 norra Wermland, hvfvudsakligen upptogs af de 

 glest spridda lokaler, hvarest jag kunde hoppas 

 finna en rikare, och följaktligen sydligare vege- 

 tation. Denna ensidighet ägde äfven till en del 

 rum i Dalsland; och det synes vara säkert, att 

 ett långvarigare undersökande af de vidsträckta 

 skogarne och kärren, i synnerhet i öfversta Werm- 

 land, skulle uppdaga åtskilliga, här ej anförda, 

 CariceSj Salices^ och andra nordliga växter. 



*) Upsala är beläget på denua gränslinia, och dess 

 så väl undersökta Flora har Calamariae 58, Gra- 

 niina 5Q, Compositae 56. Om man vill göra nå- 

 got afseende på öfverskottet af i Calamariae, så bör 

 man icke förgäta Jumkilsträsken. Nerike, såsom 

 något sydligare, har Gompositae 53, Gramina 46, 

 Calamariae 44* Sjelfva det magra Femsjö har, 

 genom sitt sydligare läge, en betydlig pluralitet af 

 Gompositae. 



