372 



1 8, derifrån till stjertfenan 36. Hufvudet myc-^ 

 ket utdraget, med starkt hoptryckta och, som det 

 synes, i kanterna sammanväxta käkar. Munnen 

 starkt uppåt skuren; nedra käken tillsluter den 

 lilla munöppningen såsom ett lock, ögonen nä- 

 stan runda, små, utstående, ligga nog långt bak- 

 åt på hufvudets sidor, och äro täckte med en 

 genomskinlig hud. Näsborrorna hafva en dub-^ 

 bel öppning och ligga tätt invid ögonen. Gälar^ 

 ne slutna, hafva tvenne strålben. Öfver dessa är 

 ett fint hål på hvardera sidan i nacken för re- 

 spirationen. Nära vid anus börjar det organet ^ 

 uti h vilket hannen emottager och befröar honans 

 ä^g, samt deruti bär rommen och ungarne un- 

 der utvecklingstiden. Det sträcker sig från anus 

 till något mer än två tredjedelar af stjertens längd 

 och består af en djup, trekantig fåra. Sidoväg- 

 garna äro något utböjda, så att fisken, sedd från 

 undra sidan, har stjerten, till nära slutet af få- 

 ran, lika bred och någon gång bredare än den 

 öfriga kroppen. På bottnen af fåran, ligger all- 

 tid ett slemaktigt ämne, som gör att den synes 

 flat, då den likväl bildar en spetsig vinkel mot 

 sidoväggarna. Fåran täckes af tvenne mot hvar-, 

 andra, på längden liggande, tunna lock, som, då 

 fåran är fylld, sluta tätt, kant i kant, mot hvar- 

 andra. Detta märkvärdiga organ förändrar sig 

 efter det förhållande, i h vilket fisken befinner 

 sig. Mot våren, i April månad, då fiskens lek- 

 tid nalkas, svälla de nämde locken, blifva tjocka 

 och afkullrade: fåran fylles då äfven, upp till 

 öfra brädden, med ett hvitt slem. Under sen- 

 hösten och i synnerhet under början af vintern, 

 äro locken tunna, sladdriga och infallna i fåran, 

 som då vanligen är nära tom, utom något slem 

 på bottnen, som der aldrig saknas. På viddqn 



