29» 



och uppnår en temligen hög ålder. Dess fort- 

 plantning är ännu okänd. Måhända är honan 

 icke ännu funnen af någon, som kunnat under- 

 söka dess propagationsorgan ^). Denna fisk upp- 

 når äfven en betydhg storlek. Plinius omtalar 

 en ål, som uppnått loo fots längd. Den stör- 

 sta jag sett var vid pass 6 fot. Till de många 

 fabelaktiga berättelser om denna fisk, räknar jag 

 äfven den, att han under natten skulle söka sin 

 föda på landet. Man har t. ex. ofta hört omta- 

 las att då ärter utsås på sådana åkrar, som äro 

 belägna vid sjöstranden, uppstiga ålarna dit för 

 att äta af de späda och ännu icke mogna ärterna. 

 Ofta har jag sett ärter sådde invid stranden af 

 sådane sjöar, uti h vilka ålar funnits i mängd, 

 och så väl dagar, som nätter, besökt dylika åkrar, 

 men aldrig der funnit någon ål. En gång be- 

 rättade mig en fiskare, att uti en sådan åker 

 skulle finnas ål, emedan han der sett, på ärt- 

 stänglarna, en myckenhet slem, h vilket han för- 

 modade att ålen gnidit af sig, under sitt natt- 

 liga besök. Jag begaf mig genast till stället och 

 fann ingen ål; men deremot flera tusen sniglar 

 (Limaces Linn.), som afsatt slemmet under nat- 

 ten, men nu voro nedkrupna till marken under 

 ärterna för att undvika solhettan. Dessutom har 

 jag icke träffat någon trovärdig person, som sjelf 

 sett ål i ärtåkrar, utan endast hört det berättas 

 af andra och lemnar således uppgiften i sitt vär- 

 de, till dess jag får den af någon trovärdig per- 

 son, som dertill varit åsyna vittne. Man har äf- 

 ven berättal: att fiskare någon gång funnit ålar 



^} Alt det icke är omöjligt att det ena könet af en art 

 bland fiskarna kan, i årtusenden blifva oupptäckt ^ 

 har jag visat i beskrifningen öfver Hafsnälen. 



