3oi 



med lätthet tränger sig igenom. De år då spig- 

 gen förekommer i mängd, öses den med stora, 

 fina och dertill särskilt inrättade håfvar. Detta fi- 

 ske anställes här i sund och strömdrag från bör- 

 jan af November till dess sjöarne tillfrysa, på det 

 sätt, att tvenne fiskare åtföljas uti en båt, i hvars 

 främre ända är anbragt ett så kalladt brands 

 jerUj, på h vilket torr ved lägges och itändes. 

 Eldskenet samlar fisken kring båten. Den ena 

 af fiskarena håller båten vid en stake, som ned- 

 stötes i sjöbottnen , då den andra verkställer ös- 

 ningen. På detta sätt kunna flera tunnor upp- 

 ösas på en enda natt. 



Nytta. Till föda för menniskor användes 

 denna fisk troligen aldrig, åtminstone icke här i 

 skärgården. Då den fås endast i ringa mängd, 

 blifver den alltid utkastad för svinkreaturen. Af 

 dem, som fånga honom i mängd, nyttjas han till 

 trankokning och är i detta afseende ganska nyttig. 

 En tunna Spigg gifver vanligen två kannor klar olja. 

 Af skärkarlarna användes oljan att bränna i lampor. 

 Grumset , som afsätter sig på bottnen af kärlet, i 

 hvilket fisken kokas, är ett så kraftigt gödningsämne 

 för åkren, att 2 tunnor sådant grums, uppblan- 

 dadt med en tillbörlig mängd vatten, anses sva- 

 rande mot tio parlass god gödsel. För öfrigt gag- 

 nar denna fisk derigenom att han tjenar flere ar- 

 ter sjöfoglar och fiskar till föda. Näbbgäddan 

 (Esox belone Linn.) hämtar nästan uteslutande 

 sin föda af denna fiskart. Någon betydlig skada 

 gör han visserligen icke, ty från den beskyllnin- 

 gen att förtära andra fiskars rom, bör han, ef- 

 ter min erfarenhet, frikännas. Bland sina talri- 

 ka fiender räknar denna fisk äfven en mängd in- 

 testinalmaskar, af hvilka Bothriocephalus solidas 

 är den allmännaste. 



