3o7 



glans. Bukfeiiorna hvitgula. Analfenaii liknar all- 

 deles ryggfenan, äfven i afseende på den svarta 

 fläcken. Stjertfenan gulgrå med mörka, fina och 

 täta punkter. 



Vistelseort och Lefnadssätt. De få under- 

 rättelser jag kunnat erhålla om denna, härstädes 

 mindre allmänna fisk, är att den uppehåller sig 

 endast i hafvet, så väl i Nord- som Östersjön, 

 kring alla Skandinaviens kuster. Den synes äl- 

 ska djupt vatten och kommer sällan till strän- 

 derna. 



Födä.ninen utgöras af maskar och crusta- 

 ceer. Hon beskylles, lika med hela Spigg- 

 slägtet, att förtära andra fiskars rom; med hvad 

 skäl känner jag icke, åtminstone har jag icke 

 träffat andra fiskars rom i magen på dem jag 

 öppnat. 



Fortplantning. Leken anställes på djupet, 

 bvad årstid den inträffar är mig ännu af egna 

 iakttagelser obekant. 



Fångst. Här i skärgården fås den endast 

 tillfiilligtvis på strömmingsskötar, eller med not, 

 som dragés på djupt vatten. 



Nytta. På de orter, der denna fisk erhål- 

 les i mängd, användes den någon gång till 

 mat för sämre folk. Allmännast begagnas han 

 till trankokning och grumset till gödningsämne 

 för åkren. 



Simp-Slägtet (Gottus Linn.). 



Hela detta talrika slägte skiljes genom ett 

 bredt och nedtryckt hufvudj belagdt med plå- 

 tar och väpnadt med taggar eller knölar j samt 

 genom tveJine skilda eller föga förenade rygg- 

 fenor. Endast en art af Simpor, som tillhöra 

 Skandiaiavieiis vatten, uppehåller sig sä väl i hafr» 



