3o8 



vet|, som insjöar. De öfriga tillhöra uteslutande 

 hafvet. Med ett fult och frånstötande utseende, 

 förena Simporna: dumhet, föga liflighet i rörel- 

 ser och en nästan otrolig glupskhet. De uppe- 

 hålla sig allmänt på djupet och välja hålor och 

 afskilda ställen till uppehållsort. Endast för att 

 uti ett af solens strålar mer uppvärmdt vatten, 

 afbörda sig rommen, söker hon under lektiden 

 grundare ställen. De flesta arterna användas 

 till föda; men fordra en konstigare tillredning 

 för att blifva en smaklig rätt. 



StenSimpa (Cottus gobio Linn.). 



Artm. Kroppen trindj från anus till stjertfe- 

 nan något hoptryckt. Hufvudet nedtryckt, 

 slätt. Gällocken j på båda sidor ^ hafva 

 en krökt tagg. 



R. 7—16. Br. 14. B. 4. A. i3. Stf. 8. 

 Längd 3 tum. 

 Cottus gobio, Linn. Syst. Nat. I, p. 4^2. Fn. Sv. 

 p. 1 1 5. Gmel. Syst. I, 3, p. 1 2 1 1 . — Retz. 

 Fn. p. 329. — Cottus alepidotus glaber, ca- 

 pite diacantho, Artedi Gen. p. 48. Sp. p. 

 82. Syn. p. 76. — Der Kaulkopf, Bloch 

 Fisch. Deutsch. II, p. 17; Tab. 39, fig. 2. • — 

 Le Cotte Chabot, La Cepéde Hist. Nat. des 

 Poiss., T. III, p. 262. — Le Chabot de ri- 

 vier, Cuv. Hist. Nat. des Poiss. T. V, p. i44» 

 pl. 39. 



Kallas : Stensimpa. 



Beskrifning, Kroppen, som är tjockast vid 

 hufvudet, aftager småningom; är från hufvudet 

 till anus rund , från anus till stjertfenan hoptryckt. 

 Hufvudet, bredare än kroppen, nedtryckt, of- 

 vaii kullrigt, under platt. Nosen något uppåt 

 böjd, temligen bred. Käkarne nästan lika lån- 



