3ro 



dra ryggfenan och slutar ännu längre framom 

 slutet af densamma, har i3 (någon gång 14 strå- 

 lar) med odelade spetsar; de mellersta strålar- 

 ne längst. Stjertfenan har 8 långa strålknippen, 

 som i spetsen äro myctet greniga, de på sidor- 

 na äro smärre och odelade. 



Färgen gråaktig med mörkare, nästan svar- 

 ta, oregelbundna tvärband och streck, h vilka i 

 synnerhet blifva synlige, då de hafva sitt läge 

 närmare stjerten. Hufvudet är svartgrått, sidor- 

 na gulaktigt hvita, magen hvitgrå. Första rygg- 

 fenan svart och gulaktigt mångfärgad, i öfre kan- 

 ten rödaktig; andra ryggfenan grågul. Bröstfe- 

 norna gråa med gulaktiga och svarta fläckar. 

 Bukfenorna hvitgrå. Analfenan blåaktig med 

 gulaktiga och svarta fläckar. Stjertfenan har 

 gråa, bruna och svarta fläckar. 



Vistelseort och Lefnadssätt. Stensimpan är 

 den enda Simpart inom Skandinavien, som up- 

 pehåller sig både i hafvet och insjöar med sött 

 vatten. Från rikets yttersta gräns i söder till 

 den högre norden är hon temligen allmän. I 

 denna skärgård trafiks hon i mängd på sådana 

 ställen, der rinnande eller åtminstone klart vat- 

 ten finnes, på stenig botten. På sand- eller ler- 

 botten, med vatten som lätt grumlas, har jag 

 aldrig funnit denna fisk. Ehuru dess rörelser i 

 vattnet äro mycket lifliga, synes hon likväl icke 

 önska att ofta ombyta uppehållsställe. Hon står 

 alltid dold i någon håla mellan stenar; då ste- 

 nen, under hvilken hon står, vidröres, framskju- 

 ter hon med pilens fart och intränger i ögon- 

 blicket under närmaste sten, der hon finner en 

 passande tillflyktsort. Från sjöbottnen går hon 

 aldrig, och högst sällan finnes hon stående på 



