3.7 



Fångst. Alla årstider erhålles här spridda 

 individer af denna fisk, med not, då den dragés 

 på djupare vatten med stenbotten. Under hö- 

 sten vid slutet af October, under hela Novem- 

 ber och en del af December månad, så länge 

 hafvet är öppet, hugges Simpan för eld om nät- 

 terna med så kalladt ljuster. På mete nappar 

 hon glupskt; inställer sig oftast på de ställen, 

 der torsk metas och förorsakar då fiskarena myc- 

 ken förtret. Knappt har kroken hunnit till bott- 

 nen, förr än den slukas af Simpan och om hon, 

 lossad af kroken, kastas tillbaka i hafvet, är hon 

 likväl straxt färdig att sluka samma krok. Skär- 

 karlarne skära ofta en bit utur en fena, på den 

 uppdragna Simpan, för att som de yttra sig: 

 märka hennes släppa den derefter i hafvet, men 

 uppdraga efter en kort stund samma märkta fisk. 



Nytta. Endast honan användes här till 

 mat. Hannen, som är mycket sällsynt, ätes här 

 aldrig. Den anses mycket giftig, kastas vanligen 

 strax-t tillbaka i hafvet sedan han är fångad och 

 hemföres aldrig. Med en konstigare tillredning 

 blir Simpan ganska välsmakande, i synnerhet är 

 lefvern en läckerhet. Skada gör den väl icke 

 om icke derigenom, att den så invecklar sig i fi- 

 skarenas nät, att den icke kan lossas derifrån 

 utan att mer eller mindre skada nätet. 



Simpa (Cottus quadricornis Linn.). 



Artm. Kroppen trindj mot stjerten starkt af- 

 smalnande. Ryggen rak. Hufvudet platt, 

 mycket bredare än kroppen j med fyra 

 homartade och svamplika_, trubbiga knölar. 

 Jl. 9—14. Br. i6. B. 4. A. i3. Stf. i5. 



