320 



odelade strålar, som på yttre sidan äro sträfva. 

 De medlersta äro längst. Bukfenorna, som ligga 

 midt under bröstfenorna, hafva fyra strålar hvar- 

 dera, af hvilka de tvenne främsta äro så hop- 

 växte, att de svårligen kunna åtskiljas och sy- 

 nas utgöra ett, vid basen tvådeladt, strålben. De 

 tre första hafva mjuka spetsar. Analfenan, nä- 

 stan jemn, har i3 släta, odelade strålar. Stjer- 

 ten, nästan tvär, har i5 tydliga strålben, af 

 hvilka de medlersta äro i spetsen tvådelade. 



Färgen är på öfra delen af kroppen grågul, 

 fint marmorerad med mörka, så sammanflutne 

 fläckar, att kroppen synes nästan enfärgad. Si- 

 dorna hvitgrå med messinggul anstrykning. Bu- 

 ken hvit. Hufvudet och stjerten under gråhvita. 

 De rader af upphöjda, runda vårtor, som stå utåt 

 ryggens och stjertens sidor, äro gråhvita. Första 

 ryggfenan grå med mörkare fläckar och en hvit- 

 gul större fläck vid slutet. Andra ryggfena a blä- 

 grå, med fina, mörka fläckar och rödaktig kant. 

 Stjertfenan har samma färg och lika fläckar. Anal- 

 fenan hvitaktig med rödgul kant. Bukfenorna hvi- 

 ta. Bröstfenorna mörkt gråbruna med, på inre si- 

 dan, oftast svarta fläckar och gulaktigt gråa fen- 

 strålar. Iris kopparröd med en fin, messinggul 

 kant kring pupillen, söm är blå med stålglans. 



Vistelseort och Lefnadssätt. Denna Simp- 

 art förekommer här mycket sparsammare än Röt- 

 simpan, h vilket äfven synes vara förhållandet på 

 andra orter. Finnes i alla Östersjöns skärgårdar 

 och talrikast i de medlersta och nordliga. I den 

 högre norden finnes den likväl icke. I sundet 

 och södra skärgården skall hon icke förekomma, 

 eller -åtminstone der kunna räknas bland de säll- 

 synta. Dess lefnadssätt är i hufvudsaken likt 

 rötsimpans. Lik denna vistas hon, under hela 



