36o 



att tillkäniiagifva Gustaf Adolfs förlofiiing med 

 en Mecklenbiirgisk Prinsessa; och sedan detta gif- 

 termåls-förslag blifvit upphäfvit, följde han med 

 Konungen och Hertigen till St. Petersburg, vid 

 den tillämnade förmälningen med en Rysk Stor- 

 Furstinna. Orsakerna till de uppstådda hindren 

 i Gustaf Adolfs giftermåls-förslager, om de bö- 

 ra sökas i en dunkel politiks afsigter, eller i Mo- 

 narkens nycker, tillhör historien att uppdaga. 

 Det förhållande, som verkade ett plötsligt afbrott 

 i de Ryska underhandlingarna, af den mäktiga 

 Kejsarinnan på det högsta gillade och gynnade, 

 är väl föga känd t i sin hemligaste ledning. Men 

 antagligt är, att om man lyckats öfvertyga Fle- 

 ming, det monarkens eller rikets värdighet der- 

 vid funnits förnärmade , och Fleming ägt att gif- 

 va ett råd, det i sådant fall blifvit afstyrkande. 

 Denna tjenstgöring vid Gustaf Adolfs hof var 

 den sista, som afFordrades Frih. Fleming. Efter den 

 snart derpå inträffade myndighetstiden, synes hans 

 fordiia nära tillträde till f. d. Konungen alldeles 

 hafva upphört, af anledningar, som sannolikare 

 böra sökas i bådas enskilta tycken, än i någon 

 föränderlighet i Monarkens grundsatser, hvilka 

 städse voro sig lika, och af Fleming dess- 

 utom med öppen tillgifvenhet hyllade. Huru myc- 

 ket detta aflägsnande från Monarken smärtade 

 Friherre Fleming, röjes af hans inträdes-tal i 

 Svenska Academien, 1799, der han offentligen 

 yttrar, då han talar om Academiens beskj^^ddare 

 och upplifvare: '^ställd vid foten af dess thron, 

 "ser jag detta ögonblick der ålägga mig nya plig- 

 "ter, glad af den tankan att han någon gång i 

 "deras tolk skall igenkänna den, som fordom er- 

 "böd honom sitt hjerta och sina dagar; tänkesätt^ 

 "hvilka tillhörde honom som enskilt, om de ej 



