180 



ter, hvaraf f]era ej förut voro beskrifiia. Gyl- 

 LE^"HAL har visserligen ej mindre än 102 species 

 uti Ins. Svecica Tom. I — IV, men då flera deri- 

 Lland endast äro hunor eller varierande former 

 deraf, så uppgår verkliga artantalet endast till 

 92. Uti Insecta Lapponica beskrifver Prof Zet- 

 TERSTEDT 5 uva arter, neniligen Dytiscus melano- 

 pterus och tarsatus (sedermera beskrifven af Aubé 

 under namn i\^ Agahns melanai^iiis) snml Hi/phydrus 

 o-lineatus, ruficornis (identisk med Hydroporus me- 

 lanarius Sturm eller f^yph. ni g rita var. b. Gyll.) 

 och brevis Sahlbg. Uti åtskilliga af Prof Bohe- 

 MAN i \et. Akad. Handl. införda uppsatser före- 

 komma 4 för Faunan nya arter. Lägger man 

 härtill de i denna öfversigt tillkomna species, så 

 finner man att Dytisci, som i Linnés tid upp- 

 gingo till 11, genom sednare Entomologers forsk- 

 ningar blifvit ökade ända till 128. 



Vid den S3stematiska uppställningen har jag 

 hufvudsakligast följt de förträflliga indelningar, 

 som af Erichson, Aubé och Schjödte blifvit med- 

 delade. 



Slutligen återstår mig endast att nämna den 

 välvilja, hvarmed jag blifvit understödd af flera 

 Entomologer, bland h vilka jag med tacksamhet 

 bör nämna: Studeranden Belfrage och Professorn 

 och Riddaren Boheman i Stockholm, Adjunct 

 Dahlbom, Candidat G. F. Möller, Studeranden 

 C. PiOTH samt Professorn och Riddaren Zetter- 

 STEDT i Lund, hvilken sednare godhetsfullt tillå- 

 tit mig granska typerna till Insecta Lapponica och 

 derigenom satt mig i stånd att vid några fall 

 reda synonymien. 



