^52 



vit anmärkta, ehuru då alltid på en ringa höjd 

 ötVer nuvarande hafsyta. Bland andra är ett 

 dylikt lager yppadt straxt under da mm jorden 

 på några få famnars afståud från hafsstranden 

 vid Utö hamn eller lastageplats midt emot Pers- 

 holmen. Det lilla lagret har en mäglighet af 

 9 — 12 tum och h vilar på en ljust brungrå t3'd- 

 ligt skiktad lera, som här af grufvearbetarne upp- 

 gräfves, för att begagnas vid bergskottens laddning. 



Men utom dessa snack lager framstå här äf- 

 ven andra vittnen om ett forntida högre vatten- 

 stånd. På Utön och närmast kringliggande öar 

 hafva nemligen åtskilliga jättegrytor af större och 

 mindre omfång och djup blifvit anmärkte, men 

 till sin största myckenhet förekomma de på Musk- 

 Ön i grannskapet af Elfsnabben, h vilket namn 

 också anses hafva just genom detta förhållande 

 tillkommit, emedan vår allmoge ännu på vissa 

 trakter, som bekant är, benämner dessa natur- 

 företeelser för Elfkällor och sätter deras hela till- 

 varo och ändamål i saraband med dessa små 

 dvärglika mystiska väsen, h vilka uti den all- 

 männa folktron ännu fortfarande spela en icke 

 obetydlig lol. 



Bland andra yngre ytbildningar här på Utön 

 förtjena äfvenledes att ihågkommas åtskilliga på 

 Edesnäs ägor förekommande torfaflacjringar. Dessa 

 hafva visserligen i allmänhet icke någon anmärk- 

 ningsvärd mägtighet (öfverhufvud blott omkring 

 1 aln), men innehålla en)ellertid ett material, 

 som med fördel låter använda si^ såsom bränsle 

 enligt de försök, som i detta hänseende hittills 

 blifvit gjorda vid grufvornas ångmachiner, hvilka 

 man kunnat nästan uteslutande elda med dylik 

 torf, blott med tillhjelp af 6 — 7 vedträd om da- 

 gen. Torfven livilar på ett 3 — 4 qvarter tjockt 



