i? 58 



hemvist iili enstaka driishäl, som förefinnas dels 

 i sjeltva malmen och dels i det deruti inblan- 

 dade hornhlendet, samt stundom afven åtföljas 

 af små qvaiz- och kalksj)ats-krystaller eller berg- 

 beck. Derjemte hafva uti dessa drnshål, såsom 

 en stor sällsynthet, äfven trålfats några få kry- 

 stalldriKser af datholith. JVien a|jophjlliten har, så- 

 som längre fram kommer att närmare vidröras, 

 äfven ett annat förekonjstsätt, nemligen i de flera 

 fot mägtiga sknlfv Ilningar, som på större djup 

 funnits uti vågrät rigtning afskära malmlagret, 

 ehuru mineraiet här merendels icke är krystal- 

 liseradt, utan vanligen endast u})pträder i större 

 och mindre deiba krystalliniska massor. 



Efter hvad nyss nämndes, förefinnes visser- 

 lieren utefter hela den sträcka af flera hundra 



o 



famnar, som malmhigret fortsätter från nordost 

 till sydvest ett stort antal större och mindre 

 grufvor och skärpningar på detsamma upptagne, 

 såsom också en blick på den lilla bifogade kar- 

 tan Tab. n utvisar, ibland hvilka likväl större 

 delen, efler att blott en jemforeisevis kortare tid 

 hafva varit under arbete, åter blifvit öfvergifne 

 och ännu ligga öde. Men alla dessa numera vat- 

 tenfyllda grufveforsok hafva sitt \i\^it vid eller 

 närniare till båda ändarne af lagret, h vilket här, 

 enligt hvad en närmaie granskning af det in- 

 bördes foriiållandet mellan malm och omgif- 

 vande bergarter ofvan dag har gifvit vid han- 

 den, dels betydligt afsnialnar åt dessa håll och 

 dels också i högre i^iad än eljest är utblandadt 

 med sin ofyudiga gångart och följaktligen min- 

 dre brvtvärdiet. Den rikaste tlelen af lagret och 

 tillika den, som innehar tien största mägtighe- 

 ten, infaller ungefär vid midten af malmlagrets 

 hela utslräcknine: och här träffar man också de 



