gon sällsynt Företeelse, ulan träffas ofta i stort 

 antal i rikets mest spiidda delar, och uppträda 

 då alltid med genomgripande eller gångformig 

 lagring i förhållande till den omgifvande sido- 

 stenen. Vissa bland dem utmärka sig också 

 stundom genom en tillfällig inblandning af åt- 

 skilliga mer och mindre sällsynta miiieralier, 

 och hvarpå de bekanta granitbildningarne vid 

 Ytterby, Finnbo och Kårarfvet m. fl. kunna an- 

 föras såsom exempel. Men dessa nu ifrågavarande 

 begge granitgångarne skilja sig metl afseende på 

 arten af denna tillfälliga inblantlning alldeles 

 från alla andra hos oss uppmärksammade dylika 

 bildningar och framstå i detta fall såsom ett, 

 så vidt man åtminstone hittills känner, helt och 

 hållet enstaka exempel inom landet. Det är nem- 

 ligeji uti dessa bada gianitgångar, som de för 

 hvarje mineralogiens vän välbekanta Utö-mine- 

 ralierna triphan (spodumeii), petalit och lepidolith 

 hafva sitt rätta hemvist, förekommande dels så- 

 som enstaka större och mindre utskiljda massor 

 niidt ibland granitens öfriga beståndsdelar och 

 dels sjelfva konstituerande en större eller min- 

 dre del af gångmassan, med ett delvis eller full- 

 komligt undanträngande af fältspaten och qvar- 

 zen. Spodumenen, som för oss Svenskar har ett 

 särskildt välde genom de undersökningar som 

 Arfvkdsoin deröfver anställde på Berzelh labora- 

 torium och som föranledde upptäckten af det 

 nya alkalit lithion, förekommer än af mörkare 

 grågrön, än åter af ljust gröidivit eller hvitgrå 

 färg och med sina särskildta krystalliniska indi- 

 vider sammanväxta i olika rigtningar. Detta sed- 

 nare förhållande äger äfven rum med petaliten, 

 h vilken till färgen allmännast är hvit, men nå- 

 gon gång älven vackert rosenröd. Lepidolithen, 



