271 



ning mot veslcr ulefler den mindre granitgån- 

 gen ett så stort stycke vag, som ungefärligen sva- 

 rade emot de bada gångarnas sammanlagda bredd 

 åt denna led, om man nemligen liinker sig dem 

 genomskurna i nordostlig till sydvestlig rigtning. 

 Härigenom bar nu kalkstenen ocb bälleQintan 



o 



kommit att bilda en flera alnars tjock bekläd- 

 nad utanpå den mindre granitgåugens norra sida, 

 så att iNyköpingsgrufve-malmen äfven i söder 

 näi'mast stött an emot kalkstenen ocb genom den- 

 samma ocb bällellintan vnrit skiljd från den bak- 

 för liggande graniten. Kalkstenen (ocb bällellin- 

 tan) bildar sålunda bär likasom en skölfy Ilning 

 emellan malmen ocb graniten, med slät ocb lätt 

 aflossning från denne sednare, bvilket förballande 

 i förening med dess starka glimmerinblandning 

 ocb i följd deraf släppiga ocb sköliga beskaffen- 

 bet, just gifvit anledning alt företrädesvis be- 

 nämna denna södra vägg för "skolväggen," fram- 

 före den östra väggen, der fyndigbeten äfvenle- 

 des närmast begränsas af kalksten, eburu den 

 utanför liggande malmen der endast i dagen är 

 borttagen, men for öfrigl bela vägen utföre blif- 

 vit qvarlenniad ocb nu bildar de mot djupet 

 brant nedstupande s. k. Boudgrufvepallaiiia, Fol. 

 5 etc. Denna förklaring af kalkstenens ocb bälle- 

 fiintans skölformiga lagring i Nyköpingsgrufvans 

 södra ^^^^ utanpå graniten ocb mellan denne 

 ocb malmen, så äfventyrlig ocb vågad den än 

 kan föiefalla, synes dock vara deii enda natur- 

 liga och sig sjelf erbjudande, om man blott ibåg- 

 kommer, att sammanpressningen mellan de båda 

 granitgångarna nödvändigt måste bafva yttrat sin 

 inverkan icke blott i en enda rigtning, utan i 

 alla, ocb följaktligen nu äfven till sina följder 

 vara märkbar ej allenast i grufvans norra och 



