273 



har nemligen här just bhfvit betingad af den 

 inre slrukturn och båda stå sålunda uti ett 

 omisskänneligt och nära sammanhang med hvar- 

 andra. Men utom denna plana parallelstruktur. 

 h vilken här, i anseende till den af kalkens och 

 pistacitens inblandning härrörande lina färgraiid- 

 ni ngen, kanhända i ännu högre grad faller i ögo- 

 nen, än hos malmfältets öfriga hornblendeskiffer, 

 förefinnes hos Kammens och Rundelns bergart 

 äfvenledes en icke mindre väl utbildad skiktning. 

 Den är isynnerhet framstående hos Rundcln med 

 en alldeles utmärkt tydlighet och få pnnkter torde 

 också öfverhufvud inom ftiderneslandet gifvas, 

 som erbjuda en rikare anledning, att hos våi'a 

 ki'ystalliniskt-skifl['riga urberg iakttaga och studera 

 en sådan skiktning, en stratifikationsform, som 

 eljest, såsom vi veta, är bäst och tydligast ut- 

 präglad inom de sedimentära eller neptuniska 

 bergarternas område uti deras öfver, under eller 

 vid hvarandra liggande bäddar eller bankar. 



Börja vi nu med Rundeln, så finna vi snart, 

 alt sjelfva dess inre byggnad, efter hvad straxt 

 nedan skall närmare omtalas, ligger mera för 

 öppen dag och blottad, än Kammen med sin 

 rena osårade yta, och att den dessutom erbjuder 

 ett rikare tillfälle till iakttagelser deröfver ge- 

 nom de flera sprängningsförsök eller ortarbeten, 

 som rundtomkring eller uti densamma blifvit 

 gjorda. Det är oss derföre lätt, att der urskilja 

 icke mindre än sex olika skikter, se Fol, 6, af 

 hvilka det ytterst ut mot Röpall och gruföpp- 

 ningen befintliga har en mägtighet af öfver 2 

 famnar, men de inre aftaga i tjocklek inåt ända 

 till det innersta eller sjette, som synes vara det 

 mägtigaste af dem alla och hafva en bredd af 

 K. V. Akad. Handl. 1854. 18 



