299 



mäuliel öfveiflödigt. Vid brytningen af de få 

 orter, som här på fältet förefinnas, har man be- 

 gagnat sig af beckoljehunpor, högst sällan af bloss. 



Arbetarnes antal uppgår till omkring 110 

 stycken, hvaraf 50 — 60 bergsprängare samt 40 — 60 

 uppfordringshjon, sofrare och bergkörare. Gruf- 

 arbetarne, som en gång för alla städslas, förrätta 

 hvarje slags arbete emot en viss betingad aflö- 

 ning. De äro der före skyldige, att dagligen (med 

 undantag af en dag i hvarje vecka, söndagar na- 

 turligtvis oberäknade) utföra sina bestämda göro- 

 mal och äro endast af sjukdomsförfall derifrån 

 fritagne. JN ärmaste uppsigten öfver grufvedriften 

 äges af en s. k. Gruffogde, hvilkens årliga lön i 

 penningar och öfriga förmåner uppstiger till nå- 

 got öfver 500 R:dr Rgs. Under dess öfveriiise- 

 ende föres befälet i hvarje grufva af en s. k. Rot- 

 mästare samt vid arbeten i dagen af andra ut- 

 sedda tillsyningsmän. Uppsigten öfver kousten 

 ombesörjes af en Konstvaktare med en månadt- 

 iig atlöning af 15 R:dr. 



Arbetstiden börjar om sommaren kl. 5 och 

 om vintern kl. 6 på morgonen Efter verkstäldt 

 upprop, som stundom ännu efter gammaldags sed 

 föregås af en psalms afsjungande och en kort bön, 

 bestämmer och antecknar GrufFogden, hvilket ar- 

 bete hvarje person inider dagens lopp skall för- 

 rätta. Bergsprängarne afhemta nu sina borrar 

 och begifva sig till arbetsrummen. Här företages 

 borrning af hvarje post (alltid 2 man) på den 

 punkt Rotmästaren anvisar, men, på det att miss- 

 nöje ej må uppstå arbetarne emellan genom olik- 

 heten af platsernas mer eller mindre beqväma 

 lägen för borrningen, så fördelas dessa emellan 

 posterna genom lottning med nummerpolletter, 

 hvarmed Rotmästaren fortfarande betecknar hvarje 



