301 



grufvorna ned till lastageplatsen , på hvilka all 

 malm nedforslas i stora transportvagnar, rym- 

 mande hvardera omkring 2i — 22 skeppund vikt. 

 vigt malm och blott förspända med ett par oxar. 



De här vid Utön brukliga arbetssätten äro 

 hufvudsakligen följande, nemligen a) Bottenstross- 

 ning eller Pallstrossning , b) Ortdrifmng och c) 

 Sänkning. Som nu för hvart och ett af dessa 

 arbetssätt så väl betingsailöningen, som material- 

 åtgången och brytningskostnaden äro mycket olika, 

 må det tillåtas, att här i korthet redogöra för 

 alla dessa omständigheter. 



a) Botten- eller Pallstrossning, är uti 

 dessa med så stora och vida bottnar försedda gruf- 

 vor det vanligaste arbetssättet och verkställes ute- 

 slutande medelst borrning och sprängning. I än- 

 damål att ständigt äga tillräckligt utrymme för 

 den på ett ringa antal arbetsrum fördelade perso- 

 nalen, erhålla bottenpallarne en betydligare höjd, 

 ända till 6 a 10 famnar. De anläggas först me- 

 delst drifvande af sänkning på djupet, hvarifrån 

 sedan brytning åt sidorna företages. Till följd 

 af pallarnes storlek vinnes icke obetydligt i qvan- 

 titeten af bruten sten, både i förhållande till det 

 borrade antalet qvarter, och den använda arbets- 

 styrkan. Sålunda har såsom ett medium af 6 

 månaders arbete erhållits per horradt qvarter 



1) Ribbings- och Spensgrufvoraa 



gemensamt If Sk'tb ] / 10^ Sk'tt. 



2) Nyköpingsgrufvans botten . . 1| Sk'tb lösbrutet berg, 9^ sk^K. 



', livarvid på hvarjej 



3) Nyköpings- och Finngrufvorna ^ I arbetares dagsverke] ^ 



gemensamt 1^ Sktt I j,eiöpt sig ^f SkS. 



4) "Eödpall" i Nyköpingsgrufvan || Sk'tb ] I 5 Sk'^. 



Betingsajlöningen utgår både pr horradt qvar- 

 ter och pr skeppund brutet berg. Sålunda beta- 

 las vid pallstrossjiing, der, såsom förut är nämndt, 



